ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/323/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року (суддя Сагун А.В.) по справі №340/323/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-  визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ НОМЕР_1 стосовно не розгляду заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 протиправною;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ЄДРПОУ НОМЕР_1 розглянути заяву про надання відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , та прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1  РНОКПП НОМЕР_2 .
Разом із позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом: заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії пов`язані з направленням ОСОБА_1 на проходження ВЛК та мобілізації.
Заяву обгрунтовано тим, що позивач отримав повістку від відповідача і у випадку якщо його буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу - військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку від мобілізації, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала суду фактично мотивована відсутністю правових підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб. Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в межах перевірки правомірності бездіяльності відповідача, або ж унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постанови нову ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що у разі призову позивача на військову службу він втратить статус військовозобов`язаного та набуде нового статусу – військовослужбовець, у зв`язку з чим заявлений позов не буде мати будь-якого сенсу, оскільки не можливо буде вирішити питання про відстрочку вже мобілізованого. З цими обставинами пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 Кодексу адміністративного України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
За змістом частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного України (в редакції на час вирішення судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову), позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, за положенням  КАС України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з наведених позивачем у заяві обставин не вбачається підстав для забезпечення позову, з огляду на таке.
Як вже було зазначено, в обґрунтування для вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на можливий призов його за мобілізацією, що унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.
Колегія суддів зазначає, що вказані доводи є лише припущеннями та не підтверджуються жодними доказами.
З цього приводу слід зазначити, що суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, що ймовірно можуть бути порушені у майбутньому, а можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
В заяві про забезпечення позову позивач посилається на отримання повістки від ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зі змісту копії вказаної повістки, яку долучено до матеріалів справи, вбачається, що позивач викликається до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії.
В період дії воєнного стану усі військовозобов`язані, яким є і позивач, мають обов`язок уточнити свої дані в ІНФОРМАЦІЯ_3 та пройти медичну комісію, а тому отримання повістки з такою метою не свідчить про обов`язкову мобілізацію військовозобов`язаного.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку позивачем не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або унеможливить ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне в задоволення апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                           У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року по справі №340/323/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст..ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 22.04.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк