ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/21735/25                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Білоус А.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 травня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
   за участю секретаря:                          Ольшевської Ж.А.          

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі за заявою Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджікс» про визнання дій протиправними,         

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою в порядку  статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України  про стягнення коштів з ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» на суму податкового боргу в розмірі 9500000,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення коштів за податковим боргом.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення Київським окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги заяви. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні, суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІКС» (ідентифікаційний код 42069164) зареєстроване як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у м. Києві, зареєстроване за адресою: 01135, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 5а, кімнати 302-303.
Відповідно до інтегрованої картки платника податків та детального розрахунку податкового боргу за ТОВ «ЕНЕРДЖІКС» обліковується податковий борг з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 9500000,00 грн.
Заборгованість виникла на підставі контрольно-перевірочних заходів, за наслідками яких прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «В1») №37/32-00-04-02-01-42069164 від 15.02.2022 по податковій декларації №9352618039 від 22.11.2021 на суму 9500000,00 грн.
З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у м. Києві сформовано податкову вимогу від 28.02.2025 №0004184-1303-2615, яка була направлена 03.03.2025 відповідачу рекомендованим листом (трекінг 0601118644232) та вручена 31.03.2025.
Представник позивача вказує, що з моменту вручення податкової вимоги, борг відповідачем не погашено в повному обсязі.
У зв`язку з тим, що станом на подачу заяви (30.04.2025) в порядку  ст. 283 КАС України  податковий борг в загальному розмірі 9500000,00 грн. відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з метою стягнення вказаного податкового боргу, в порядку  статті 283 КАС України.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наступне. 
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 67 Конституції України  передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися  Конституції України  та законів України.
До сфери регулювання  Податкового кодексу України  (далі -  ПК України) належать відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, згідно п.  1.1 ст.1 ПК України.
Відповідно до пункту  15.1 статті 15 ПК України  платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із підпунктом  16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту  36.1 статті 36, пункту  38.1 статті 38 ПК України  платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, на підставі акта перевірки від 21.01.2022 №34/32-00-04-02-01-42069164 було прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 15.02.2022 №37/32-00-04-02-01-42069164 за формою "В1" про зменшення суми бюджетного відшкодування на суму 38 000 000 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 9 500 000 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю  «Енерджікс»  звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №37/32-00-04-02-01-42069164 від 15.02.2022 та №38/32-00-04-02-01-42069164 від 15.02.2022, прийнятих на підставі акта невиїзної документальної позапланової перевірки №34/32-00-04-02-01-42069164 від 21.01.2022.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  задоволено, рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю  Енерджікс  до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень  відмовлено.
Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (п.п. 14.1.175 ПК України).
Згідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку таких платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нарахування суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу у разі коли у платника податків виник податковий бог, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення..
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Згідно приписів п. 59.5 ст. 59 ПК України - у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом направлено ТО В «ЕНЕРДЖІКС» податкову вимогу від 28.02.2025 № 0004184-1303-2615, яку відповідно до печатки на конверті 31.03.2025 вручено особисто уповноваженій особі (копія корінця податкової вимоги з доказами направлення/отримання додається).
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України - документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно п.п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу передбачено, що органами стягнення є виключно органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу у межах повноважень.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України - провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом. 
Таким чином ГУ ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України має право на звернення до суду із заявою про стягнення коштів за податковим боргом.
Щодо висновків суду першої інстанції про передчасність звернення Головним управлінням ДПС у м. Києві до суду із заявою про стягнення коштів, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового кодексу України - стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Також враховуючи приписи ч. 2 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України - заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі. 
В даному випадку обставиною, що зумовлює звернення до суду є отримання 31.03.2025 податкової вимоги, що направлена ГУ ДПС у м. Києві платнику податків.
Як встановлено Постановою Верховного суду по справі № 320/6263/20 від 20 квітня 2021 року - «...Хибними вважає Суд доводи скаржника щодо того, що облік 60- ти днів, наданих контролюючому органу податковим законодавством, починається з моменту направлення податковим органом вимоги платнику податку, а не з моменту отримання (вручення) платником податку такої вимоги.
Оскільки, положеннями пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 42.2. статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення...»
Також у Постанові Верховного суду від 03.02.2022 по справі № 300/2315/21 висвітлено правову позицію, щодо строку звернення контролюючих органів до суду із заявою про стягнення коштів за податковим боргом: «... згідно із положеннями пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги, а тому зважаючи на отримання ТОВ «Гудвеллі Україна» податкової вимоги від 12.04.2021 № 977-13 на загальну суму 574 147,22 грн, 20.04.2021, строк звернення до суду із такою заявою Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків не пропущено». 
Таким чином колегія суддів висновує, що облік 30 днів необхідно здійснювати з моменту безпосереднього отримання податкової вимоги або з дати, яку співробітники поштових відділень вказують на повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
В той же час, як вбачається з вищевикладеного строком для звернення до суду із заявою про стягнення коштів за податковим боргом є 30.04.2025.
В оскаржуваному рішенні від 01 травня 2025 року Київський окружний адміністративний суд  відмовив у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про стягнення податкового боргу з платника податків, на підставі податкової вимоги, врученої останньому 31.03.2025. Мотивом відмови стало твердження суду про начебто передчасне звернення до суду 30.04.2025, оскільки, на думку суду, 30 календарних днів, передбачених пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, спливають саме 30.04.2025, а отже - право на звернення виникає лише з 01.05.2025 року.  
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що таке тлумачення є помилковим, не відповідає змісту законодавства, суперечить правовій природі податкового зобов`язання та створює необґрунтовані перешкоди для реалізації повноважень контролюючого органу, передбачених як Податковим кодексом України, так і Кодексом адміністративного судочинства України.
Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, у разі якщо протягом 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) податкової вимоги платник податків не погасив податковий борг, контролюючий орган має право звернутися до суду з позовом про стягнення такого боргу. 
Системне та буквальне тлумачення цієї норми не дає підстав вважати, що день вручення вимоги не враховується у розрахунку строку. Навпаки, законодавець прямо вказує на обчислення "з дня вручення", а не "з наступного дня після вручення", як це передбачено для строків, що визначаються в окремих випадках процесуальним законодавством. 
Податковий кодекс є спеціальним законом, який регулює особливі публічно-правові відносини, а тому правила його застосування мають перевагу над загальними нормами.
Отже, тридцятидений строк починається в день вручення податкової вимоги - 31.03.2025, і спливає 29.04.2025 включно. Відповідно, з 30.04.2025 контролюючий орган має право реалізувати передбачене законом повноваження щодо звернення до суду за захистом інтересів держави. 
Подання позову 30.04.2025 є таким, що відповідає змісту статті 95 ПКУ, а також статті 283 КАС України та не порушує жодного строку. Помилкове виключення з розрахунку дня вручення вимоги призвело до хибного висновку про передчасність звернення.
Відповідно до частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень має право звертатися до суду за захистом інтересів держави у випадках, визначених законом. 
У даному випадку такою нормою є саме пункт 95.2 статті 95 ПКУ, який передбачає виключну правову підставу та строк для подання позову. 
Контролюючий орган реалізував своє право саме після спливу строку, відведеного для добровільного виконання вимоги, тобто у повній відповідності до спеціального податкового законодавства та положень КАС України, які передбачають право держави на судовий захист її інтересів у межах чітко встановленої процедури. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про стягнення коштів.
Згідно зі  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись статтями 242, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити.                               
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджікс»  - задовольнити.          
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджікс» (код ЄДРПОУ 42069164) кошти на суму податкового боргу в розмірі 9500000,00 грн.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Сорочко Є.О.

             Суддя                                                                                                     Чаку Є.В.