ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/6086/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Шлай А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року (суддя суду першої інстанції Притула К.М.), рішення прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/6086/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до   Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив: 
-   визнати протиправним та скасувати рішення          Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 935040167913 від 12.09.2024 щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки Кропивницького апеляційного суду № 07-20/43/24 від 05.09.2024;
-  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду № 07/20/43/2024 від 05.09.2024, обчисливши її розмір із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024 в розмірі 3028 грн. із врахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.09.2024 року Кропивницьким апеляційним судом було  видано йому довідку №07-20/43/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 05.09.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Позивачу було відмовлено в такому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивач вважає дане рішення протиправним та зазначає, що даними діями було порушене його право на отримання пенсії в повному обсязі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року позов ОСОБА_1  було задоволено частково.
Визнано  протиправним та скасовано рішення          Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 935040167913 від 12.09.2024 щодо відмови в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки Кропивницького апеляційного суду № 07-20/43/24 від 05.09.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду № 07/20/43/2024 від 05.09.2024, обчисливши її розмір із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024 в розмірі 3028 грн. із врахуванням раніше виплачених сум.
В задоволені решти позовних вимог було відмовлено.           Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскільки з 01.01.2024 року у суддів, які працюють на відповідних посадах, базовий розмір прожиткового мінімуму, з якого визначають посадові суддівські винагороди не змінювався і залишився на рівні 2102.00 грн., підстави для перерахунку пенсії згідно ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відсутні.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є суддею у відставці, якому призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
 05.09.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду №07-20/43/2024 від 05.09.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 935040167913 від 12.09.2024 було  відмовлено в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки Кропивницького апеляційного суду № 07-20/43/24 від 05.09.2024.
Вказана відмова була обґрунтована посиланням на те, що оскільки з 01.01.2024 року у суддів, які працюють на відповідних посадах, базовий розмір прожиткового мінімуму, з якого визначають посадові суддівські винагороди не змінювався і залишився на рівні 2102.00 грн., підстави для перерахунку пенсії згідно ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відсутні.
Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, позивач звернувся  до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду від 05 вересня 2024 №07-20/43/2024.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини третьої, четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пунктом 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.
Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.
Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»
Відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень (…).
працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 01 січня - 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 03.112022 № 2710-IX встановлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні; (…)
працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні
Спір у цій справі виник у зв`язку з обчисленням суддівської винагороди позивача, виходячи з установленого у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.
Суд зазначає, що однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.
Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом України «Про судоустрій і статус суддів») гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їхнього статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, а також від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.
30 вересня 2016 року набрали чинності зміни, унесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», серед іншого, статтю 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».
З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.
Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в значенні частини другої статті 130 Конституції України.
Пунктом 2 частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
У змісті наведеної норми Закону України «Про прожитковий мінімум» закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.
Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.
Водночас, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.
До 2021 року відповідачем для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено також такий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.
Варто зазначити, що зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, про який йдеться у позовній заяві (2024 рік), а також до Закону України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.
Закони України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет на 2022 рік», «Про Державний бюджет на 2023 рік», «Про Державий бюджет на 2024 рік» фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Закони України про Державний бюджет на відповідні роки не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).
Отже, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 13 вересня 2023 року у справі № 240/44080/21, від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22, від 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21.
Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що враховуючи факт збільшення станом на 01.01.2024 розміру суддівської винагороди з огляду на збільшення прожиткового мінімуму, який враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,  що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Кропивницького апеляційного суду від 05 вересня 2024 №07-20/43/2024.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року в адміністративній справі №340/6086/24 - залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай