?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2025 року 
м. Київ
cправа №  922/619/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги фізичної особи-підприємця Самаріна Дениса Йосиповича та Харківської міської ради на окрему ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 (колегія суддів: Слободін М. М., Тихий П. В., Шутенко І. А.) у справі
за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області до відповідачів: 1) Харківської міської ради Харківської області, 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Харківської області, 3)    фізичної особи-підприємця Самаріна Дениса Йосиповича про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору недійсним, зобов`язання повернути майно,
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог 
1.          У лютому 2021 року керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Харківської області (далі - Управління комунального майна) та фізичної особи-підприємця Самаріна Дениса Йосиповича (далі - ФОП Самарін Д. Й.), в якому просив:
-          визнати незаконним та скасувати пункт 65 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 06.07.2016 №283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова";
-          визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.03.2018 № 5557-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та ФОП Самаріним Д. Й., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С. А. і зареєстрований в реєстрі за № 246, скасувавши його державну реєстрацію;
-          зобов`язати ФОП Самаріна Д. Й. повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 151,6 кв. м, а Харківську міську раду прийняти вказані приміщення.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
2.           10.02.2016 між Управлінням комунального майна (орендодавець) та ФОП Самаріним Д. Й. (орендар) укладено договір оренди № 927, на підставі якого в строкове платне користування орендарю передано нежитлову будівлю загальною площею 151,6 кв. м, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Польова, 47, літ. "А-1".
3.          Рішенням Харківської міської ради від 06.07.2016 № 283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" вирішено провести відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова шляхом викупу (згідно з додатком). 
4.          Відповідно до пункту 65 додатку 1 до вказаного рішення нежитлова будівля у м. Харкові на вул. Польовій, 47, літ."А-1", загальною площею 151,6 кв. м підлягала приватизації шляхом викупу ФОП Самаріним Д. Й.
5.           03.03.2018 між Управлінням комунального майна (продавець) та ФОП Самаріним Д. Й. (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 5557-В-С нежитлової будівлі літ. "А-1", загальною площею 151,6 кв. м, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Польова, 47, шляхом викупу, на підставі якого у власність ФОП Самаріна Д. Й. перейшло майно, орендоване ним за договором оренди від 10.02.2016 № 927. 
6.          Право власності Самаріна Д. Й. на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 151,6 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з рішенням приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.04.2018 № 40491532.
7.          Будівля, що приватизується, розташована на земельній ділянці, площею 0,0654 га, кадастровий номер 6310136900:01:050:0049.
8.           08.05.2020 між Харківською міською радою (орендодавцем) та Самаріним Д. Й. (орендар) укладено договір оренди землі, згідно з пунктом 1 якого орендодавець на підставі рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.02.2020 № 2018/20 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови, код. КВЦПЗ - (03.10) - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), з кадастровим номером 6310136900:01:050:0049, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Польова, 47.
9.          Під час апеляційного перегляду справи апеляційним судом встановлено, що 12.11.2021 спірний об`єкт нерухомого майна було знищено. 
10.          Так, 12.11.2021 Самаріним Д. Й. подано до державного реєстратора заяву, згідно з якою Самірін    Д.    Й. просить відповідно до пункту 75 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 здійснити державну реєстрацію припинення права власності на належний йому об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю літ. "А-1", загальною площею 151,6 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 721301763101, у зв`язку з його знищенням. 
11.          Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля літ. "А-1" знищений, про що на підставі заяви власника до реєстру внесені відомості про припинення права власності 17.11.2021 (індексний номер рішення 61647900). 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
12.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.10.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.
13.          Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд визнав доведеними Прокурором факти порушення вимог чинного законодавства при прийнятті Харківською міською радою спірного рішення від 06.07.2016 № 283/16 в частині пункту 65 додатку до рішення та, як наслідок, і при укладанні договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.03.2018 № 5557-В-С. Проте в задоволенні позовних вимог суд відмовив у зв`язку зі спливом позовної давності.
14.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 рішення Господарського суду Харківської області від 28.10.2021 скасоване, прийнято нове рішення, яким:
-          у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування пункту 65 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради від 06.07.2016 №283/16 - відмовлено;
-          в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.03.2018 № 5557-В-С із скасуванням його державної реєстрації та про зобов`язання фізичної ФОП Самаріна Д. Й. повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 151,6 кв. м, а Харківську міську раду Харківської області прийняти вказані приміщення - провадження у справі закрито.
15.          Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення ради від 06.07.2016 № 283/16 в частині пункту 65 додатку до рішення, визнання недійсним договору від 03.03.2018 № 5557-В-С, при цьому дійшов висновку, що Прокурор звернувся з позовом до суду в межах трирічного строку позовної давності, оскільки дізнався про порушене право територіальної громади після 06.02.2019.
16.          Водночас, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення ради в частині та закриваючи провадження у справі в решті позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що оскільки спірна нежитлова будівля наразі знищена, то задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення, визнання правочину недійсним та зобов`язання ФОП Самаріна Д. Й. повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 151, 6 кв. м є неможливим у зв`язку з відсутністю предмета спору. 
17.           16.12.2024 Східний апеляційний господарський суд постановив окрему ухвалу, в якій вказав, що:
18.          по-перше, оцінюючи встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів вважає, що дії Харківської міської ради та ФОП Самаріна Д. Й. носять ознаки узгодженості (продаж будівлі поза аукціоном, знесення об`єкта нерухомості негайно після отримання відповідачем земельної ділянки тощо) і можуть бути спрямовані на заволодіння земельною ділянкою на неконкурентних засадах;
19.          по-друге, незалежно від юридичної і етичної кваліфікації дій відповідачів, на даний час встановлений безспірний факт - користування 3-м відповідачем земельною ділянкою за відсутності до цього законних підстав. Відповідач Самарін Д. Й., незважаючи на знищення будівлі, не припинив користування землею і не повернув її власнику. Відповідно до публічних даних карти Гугл та даних Держземкадастру, відповідачем Самаріним Д. Й. на вказаній ділянці ведеться будівництво торгово-бізнесового центру. В свою чергу, Харківською міською радою не вчинено жодних дій щодо повернення собі земельної ділянки, розташованої в історичному районі м.    Харкова, і розпорядження нею на конкурентних засадах, або хоча б приведення земельних відносин у відповідність до архітектурного обліку та правил забудові історичного району м.    Харкова. 
20.          Апеляційний суд ухвалив надіслати окрему ухвалу від 16.12.2024 до Генеральної прокуратури України та Харківської міської ради з метою інформування про зазначені в ухвалі недоліки.
Короткий зміст касаційних скарг 
21.          ФОП Самарін Д. Й. та Харківська міська рада у касаційних скаргах просять скасувати окрему ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024, наполягаючи на тому, що вона прийнята з порушенням норм процесуального права (статей 11, 13, 14, 73, 76- 79, 86, 234, 246 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та матеріального права (статей 317, 319, 321, 327, 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), а також при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи.
22.          Узагальнено доводи скаржників зводяться до того, що:
-          в оскаржуваній окремій ухвалі суд апеляційної інстанції всупереч вимогам частини п`ятої статті 5 статті 246 ГПК України не зазначив закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги яких порушено як ФОП Самаріним Д. Й., так і Харківською міською радою;
-          у мотивувальній частині окремої ухвали апеляційний суд не зазначив мотивів, за яких суд дійшов висновків про наявність ознак узгодженості дій ФОП Самаріна Д. Й. та Харківської міської ради та їх спрямованості на заволодіння земельною ділянкою на неконкурентних засадах; 
-          резолютивна частина окремої ухвали не містить висновків суду; 
-          в оскаржуваній окремій ухвалі не зазначено про строк для надання відповіді на окрему ухвалу та термін, необхідний для її виконання.
23.          Скаржники також зазначають про неврахування апеляційним судом при постановленні оскаржуваної окремої ухвали висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04.05.2018 у справі №    922/3997/15, від 04.05.2018 у справі № 922/1733/17, від 21.03.2018 у справі №    911/961/17, щодо застосування статті 246 ГПК України. 
24.          Суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
Позиція інших учасників справи
25.          У відзиві на касаційній скарги Прокурор просить залишити їх без задоволення, а оскаржувану окрему ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки скаржниками належним чином не обґрунтовано підстави для скасування окремої ухвали, яка є законною і не може бути скасована з одних лише формальних міркувань. 
Позиція Верховного Суду
26.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
28.          Відповідно до положень частин першої, п`ятої-сьомої статті 246 ГПК України визначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. 
29.          В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
30.          Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
31.          З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
32.          Окрема ухвала суду у розумінні положень статті 246 ГПК України є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Тобто за своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних звернень особі/ особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.
33.          Постановлення окремої ухвали є правом суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 171/2124/18, у пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі №    521/18287/15-ц, постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 906/344/21).
34.          У цій справі суд апеляційної інстанції, виявивши у недоліки у діяльності Харківської міської ради, таким правом скористався, постановивши окрему ухвалу від 16.12.2024. 
35.          Проте судом апеляційної інстанції в оскаржуваній окремій ухвалі не зазначено закону чи іншого нормативно-правового акта (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено особисто Самаріним Д. Й., а також Харківською міською радою, і в чому саме полягає порушення, як того вимагає частина п`ята статті 246 ГПК України. 
36.          Колегія суддів звертає увагу, що постановлення окремої ухвали з порушенням норм процесуального права, зокрема, частини п`ятої статті 246 ГПК України, є безумовною підставою для скасування окремої ухвали.
37.          Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 914/3587/14. 
38.          У постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 911/961/17 вказано, що в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим.
39.          Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №    922/3997/15, від 04.05.2018 у справі № 922/1733/17, на які посилаються скаржники у касаційних скаргах.
40.          Верховний Суд також звертає увагу на те, що підставою для прийняття окремої ухвали є виявлення порушення закону та встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).
41.          Аналізуючи викладене, обов`язковими умовами для прийняття окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акта із чітким зазначенням такої норми та обґрунтуванням того, у чому саме полягає відповідне порушення.
42.          Крім того, якщо під час розгляду справи встановлено ознаки кримінального правопорушення, суд, постановляючи окрему ухвалу про інформування прокурора або органу досудового розслідування, має вказати, ознаки якого саме кримінального правопорушення ним виявлено, а також обґрунтовувати, покликаючись на докази, які містяться в матеріалах справи, суть кримінального правопорушення.
43.          Наведене правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 у справі №    140/506/22, від 13.11.2023 у справі № 240/11485/22, від 07.12.2023 у справі № 420/21182/21, від 10.01.2024 у справі № 320/4936/23, від 14.03.2024 у справі № 420/10595/22, від 13.06.2024 у справі № 826/3979/18.
44.          Отже, в оскаржуваній ухвалі на порушення вимог частини п`ятої статті 246 ГПК України апеляційним судом здійснене просте перерахування допущених порушень з боку відповідача-1 та відповідача-3 без посилання на конкретні норми права. 
45.          Суд апеляційної інстанції, виносячи спірну окрему ухвалу, не зазначив, які саме ознаки кримінального правопорушення ним було виявлено, а також не зазначив та не обґрунтував норму закону, яку було порушено та ким саме.
46.          Крім того, в оскаржуваній окремій ухвалі не зазначено строк для надання відповіді Генеральним прокурором, Харківською обласною прокуратурою та Харківською міською радою, як того вимагають частини сьома та одинадцята статті 246 ГПК України, а також не наведено мотивів, у зв`язку з якими апеляційний суд дійшов висновку про вчинення відповідачем-1 та відповідачем-3 узгоджених дій, спрямованих на заволодіння земельною ділянкою на неконкурентних засадах, як того вимагає стаття 234 ГПК України. 
47.          Зважаючи на викладене, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що оскаржувана окрема ухвала Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 щодо ФОП Самаріна    Д.    Й. та Харківської міської ради постановлена судом апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права, зокрема частин п`ятої, сьомої, одинадцятої статті 246 ГПК України. Тож доводи скаржників про неправильне застосування статті 246 ГПК України підтвердилися.
48.          Разом з тим колегія суддів з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановленні у статті 300 ГПК України, не надає оцінки правомірності/неправомірності дій Харківської міської ради в частині дотримання нею вимог земельного законодавства щодо обставин отримання ФОП Самаріним Д. Й. права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136900:01:050:0049, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Польова, 47, на неконкурентних засадах, оскільки такі обставини судами попередніх інстанцій не встановлювались та не досліджувались, а також не були предметом судового розгляду в межах позову про визнання недійсним рішення ради, договору купівлі-продажу нерухомого майна та повернення територіальній громаді міста Харкова нежитлової будівлі літ. "А-1", загальною площею 151,6 кв. м, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Польова, 47.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
49.          Згідно з пунктом 3 частини першої статті 308 та частин першої, другої статті 311 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині. Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
50.          Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційних скарг та скасування окремої ухвали Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги фізичної особи-підприємця Самаріна Дениса Йосиповича та Харківської міської ради задовольнити. 
2. Окрему ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 у справі №  922/619/21 скасувати. 

Суддя                                                                                                     Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                     Г. М. Мачульський 

Суддя                                                                                                     Л. І. Рогач