ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1972/23                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                                                                                                                                                     
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів:                         Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства оборони України та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якому просить суд:
-          визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 як військовослужбовцю Збройних Сил України, відрядженому для проходження військової служби до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
-          зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як військовослужбовцю Збройних Сил України, відрядженому для проходження військової служби до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» починаючи з 24 лютого 2022 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 адміністративний позов задоволено повністю. 
Надалі, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у даній адміністративній справі. 
Заява обґрунтовується тим, що при прийнятті рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено. Ухвалено у даній адміністративній справі додаткове судове рішення.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух)     судові витрати у розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) подали апеляційні скарги.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року, 17 лютого 2025 року та від 18 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, а додаткове рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.
За правилами ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, умовою для присудження за рахунок суб`єкта владних повноважень на користь позивача судових витрат є задоволення адміністративного позову.
Водночас, судова колегія зауважує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року, за наслідками апеляційного перегляду, рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Міністерство оборони України, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Враховуючи такий висновок суду апеляційної інстанції, додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі також підлягає скасуванню, незалежно від доводів апеляційних скарг, адже відмова у задоволенні позовних вимог унеможливлює здійснення розподілу судових витрат, понесених позивачем, шляхом їх відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 травня 2023 року у справі №580/9874/21.
Судовою колегією також враховується, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 у питанні перегляду основного та додаткового судового рішення зробила наступні висновки:
«За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21.
Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27 вересня 2022 року у цій справі, то додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2022 року також слід скасувати».
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанцій, відтак, рішення, яке є додатковим до цього рішення, також підлягає скасуванню.
Керуючись статями 132, 134, 139, 143, 242-244, 250, 252, 308, 311, 315, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) - задовольнити частково.
Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року - скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя доповідач:                                                           В.Ю. Ключкович

Судді:                                                                                     О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан