ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10615/24  Номер провадження 22-ц/814/1206/25	Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2025 року 	м. Полтава  	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді: Чумак О.В.,
суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,
за участю секретаря Галушко А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2024 року, постановлену суддею Бугрій В.М., по справі за заявою представника ОСОБА_2 адвоката Шидловської Наталії Миколаївни про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 08 листопада 2024 року по справі № 554/10615/24 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів утримання дітей,
В С Т А Н О В И В:
08 листопада 2024 року судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/10615/24 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 27.09.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
15 листопада 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Шидловська Н.М. звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами посилаючись на те, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знаходилася та не знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 , оскільки дитина виявила бажання проживати разом із батьком ОСОБА_2 , тому він несе всі витрати на її утримання.
Вказує на те, що дані обставини не були відомі суду, оскільки ОСОБА_1 їх не повідомила. 
Враховуючи викладене, проситла суд скасувати судовий наказ, виданий 08 листопада 2024 року Октябрським районним судом м. Полтава по справі № 554/10615/24 за нововиявленою обставиною.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2024 року заяву адвоката Шидловської Наталії Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 08 листопада 2024 року по справі № 554/10615/24 задоволено.
Скасовано судовий наказ виданий 08 листопада 2024 року Октябрським районним судом м. Полтава по справі № 554/10615/24, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 27.09.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
Роз`яснено, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.
Ухвала суду мотивована тим, що проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із боржником ОСОБА_2 , спростовують факти, покладені в основу судового рішення, та впливають на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого суду її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила її скасувати та залишити судовий наказ № 554/10615/24 від 08.11.2024 без змін, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що підстави для скасування судового наказу в повному обсязі відсутні, оскільки обставини факту проживання та утримання дитини ОСОБА_4 її матір`ю ОСОБА_1 не було спростовано або змінено внаслідок нововиявлених обставин. 
Зазначила, що скасовуючи судовий наказ суд першої інстанції порушив право на утримання ОСОБА_4 .
Від представника ОСОБА_2 адвоката Шидловської Н.М. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Відзив мотивовано тим, що звертаючись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 не зазначила про те, що ОСОБА_3 фактично не проживає з нею та не знаходиться на її утриманні, вимог про стягнення аліментів на кожну дитину окремо не заявила.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, у вересні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Приліпко І.Л. звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх доньок у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і до досягнення дітьми повноліття.
Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2024 року по справі № 554/10615/24 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 27.09.2024 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 44).
15 листопада 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Шидловська Н.М. звернулася до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що одна із доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає разом з батьком та знаходиться на повному його утриманні. 
На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи долучено акт про встановлення факту проживання дитини, яким встановлено, що ОСОБА_3 фактично проживає у квартирі АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_2 , який здійснює догляд за нею (а.с. 55-57). 
Згідно характеристики комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27 Полтавської міської ради Полтавської області» ОСОБА_3 навчається в даній школі з першого класу, проживає зі своїм батьком ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_5 . Батько забезпечує доньку всім необхідним для навчання та розвитку (а.с. 54). 
Враховуючи документально підтверджений факт проживання неповнолітньої ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_2 та перебування дитини на його утриманні, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.
Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина п`ята статті 183 СК України).
Аналогічні за змістом положення містяться у пункті 4 частини першої статті 161 ЦПК України.
Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).
Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).
Матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх доньок, одна з них проживала та перебувала на утриманні батька, проте, при винесенні судового наказу вказана обставина не була відома.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.
Доводи апеляційної скарги, щодо безпідсттавності скасування судового наказу в повному обсязі, з огляду на відсутність нововиявлених обставин відносно іншої доньки ОСОБА_6 , яка проживає разом заявником та перебуває на її утриманні, є безпідставними з огляду на наступне.
Звертаючись до суду в порядку наказного провадження з заявою про стягнення аліментів, ОСОБА_1 просила стягнути з боржника аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх його доходів, не зазначивши в прохальній частині верхню межу розміру аліментів, який підлягає стягненню на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно положень п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті.
Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості ухвалити судовий наказ про часткове задоволення заяви та стягнення аліментів на одну дитину. 
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 21 березня 2025 року.
Головуючий   О.В. Чумак

Судді   Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук