ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2958/25 Справа № 190/1704/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 32 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Красвітної Т.П.,
при секретарі - Лопаковій А.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року у складі судді Кудрявцевої Ю.В.
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія "Альфа - Гарант", ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, - 
В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 06 червня 2023 року о 12 год. 08 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21043 рухаючись по автодорозі М-30 в с.Осикувате, не впевнившись в безпеці здійснив маневр повороту ліворуч пересікаючи зустрічну смугу проїзної частини по якій в цей час рухався вантажний автомобіль марки SCANIA з причепом під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода. 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби ВАЗ 21043 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та вантажний сідловий тягач SCANIA д/н НОМЕР_2 з причепом марки SCHMIT д/н НОМЕР_3 під його керуванням ОСОБА_3 зазнали механічних пошкоджень. 
Позивач зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21043 д/н НОМЕР_4 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа - Гарант», поліс № 214139415. 
Постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області у справі №190/734/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення. 
З метою встановлення суми спричиненого матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля SCANIA R420 LA4X2MNA д/н НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Павлишина Я.Д., який склав відповідний висновок № 77 - 12 - 23 від 14 грудня 2023 року (авто -товарознавча експертиза) на підставі якого, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля SCANIA R420 LA4X2MNA д/н НОМЕР_2 складає: 579817,64 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля без врахування коефіцієнту фізичного зносу, 192866,45 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахування коефіцієнту фізичного зносу. Вказує, що збитки є не відшкодованими.
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортна пригоди 422417 грн., судові витрати, понесені у зв`язку із зверненням до суду з позовом: за проведення експертизи 8200, 00 грн., за надання правничої допомоги - 7000, 00 грн., у зв`язку із сплатою судового збору 4224,17 грн., всього стягнуто 19424, 17 грн. У задоволенні решти позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , позивачу була завдана матеріальна шкода, яка підлягає стягненню, розмір якої доведено висновком судового експерта. З огляду на порушення позивачем ОСОБА_1 порядку отримання страхового відшкодування, що унеможливило визначення дійсного розміру заподіяної шкоди, внаслідок незбереження пошкодженого транспортного засобу у стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, відсутні підстави для покладення на страховика обов`язку зі сплати страхового відшкодування.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду в частині залишеного без задоволення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті свого рішення, не звернув належної уваги на наявний в матеріалах справи висновок судового експерта № 77-12-23 від 14 грудня 2023 року, в якому зазначено про присутність представника ТДВ СК «Альфа - Гарант» при проведенні огляду його траспортного засобу. Судом першої інстанції не враховано й не прийнято до уваги, що протокол технічного огляду колісних транспортних засобів не є обов`язковим додатком до висновку експерта та складається на розсуд останнього. Вказує, що відповідно до норм чинного законодавства власники пошкодженого майна (транспортних засобів) звільняється від обов`язку збереження у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. 
З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення невиплаченого страхового відшкодування, суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.
У відзиві на апеляційну скаргу ТДВ СК "Альфа - Гарант" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з огляду на наступне.
Згідно положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що 06 червня 2023 року о 12 год. 08 хв. в с.Осикувате по вул. Центральна Кам`янського району Дніпропетровській області водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ВАЗ 21043 д/н НОМЕР_5 , на перехресті з а/д М30 перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем SCANIA д/н НОМЕР_2 , який рухався по а/д М30, під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 
На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21043 д/н НОМЕР_4 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа Гарант», поліс № 214139415. 
Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023041560000234 від 07 червня 2023 року, поданому факту було відкрито кримінальне провадження.
Відповідно до копії постанови від 29 березня 2024 року, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудовмх розслідувань за № 12023041560000234 за ознаками кримінального правопорушення за частиною 1 статті 286-1 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно постанови П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 і за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. 
Відповідно до копії висновку експерта № 77-12-23 від 04 грудня 2023 року авто-товарознавчої експертизи про вартість відновлювального ремонту автомобіля SCANIA R420LA4X2MNA, д/н НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи становить 579817,64 грн.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коєфіціенту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи складає 192866,45 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не виконав свій обов`язок по збереженню пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого ТДВ СК «Альфа - Гарант» було позбавлено можливості оглянути транспортний засіб позивача та встановити розмір заподіяної шкоди, та як наслідок виплатити відповідне страхове відшкодування. 
Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на таке. 
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно - правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову і моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України “Про страхування”).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України “Про страхування” до них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України “Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” (далі - Закон № 1961-IV).
Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Згідно з статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац 1 пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV). 
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). 
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). 
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Згідно статей 35,36 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до дорожньо-транспортної пригоди водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про дорожньо-транспортної пригоду із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованимиприйняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вказана норма у главі 82 ЦК України визначає особливості розподілу повної відповідальності (стаття 1166 ЦК України) між особою, яка заподіяла шкоду та її страховиком. 
Стаття 1194 ЦК України, встановивши межі відповідальності особи, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність у розмірі, що перевищує страхове відшкодування, тим самим покладає решту відповідальності на страховика.
З огляду на вказане, стаття 1194 ЦК України застосовується до будь - яких правовідносин, в яких бере участь особа, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність.
Колегія суддів зазначає, що як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Отже, внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961 - ІV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом № 1961 - ІV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).
Тобто внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди її винуватець не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок може бути розподілений між ним і страховиком у випадку наявності укладеного (діючого) між ними договору страхування на момент настання страхового випадку. 
Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).
Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винуватця даної дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_2 , як особи, яка правомірно експлуатує забезпечений транспортний засіб марки ВАЗ 21043, з номерним знаком НОМЕР_4 , на момент дорожньо-транспортної пригоди 06 червня 2023 року, була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214139415 та відомості з Єдиної центральної бази даних МТСБУ про чинність зазначеного полісу на день дорожньо-транспортної пригоди.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 зазнав тілесних ушкоджень, 07 червня 2023 року зареєстровано кримінальне провадження №12023041560000234 за ч. 1 ст. 286-1 КК України.
В рамках розслідування кримінального провадження вантажний сідловий тягач SCANIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом марки SCHMIT, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належать позивачу перебував деякий час на майданчику ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення ряду експертиз.
В подальшому, з метою не затягування часу, 16 червня 2024 року власник пошкодженого транспортного засобу звернувся із письмовою заявою до судового експерта з проханням провести технічний огляд транспортного засобу та в подальшому виконати автотоварознавчу експертизу з метою встановлення вартості відновлювального ремонту.
Окрім цього, позивач повідомив у телефонному режимі ТДВ СК «Альфа Гарант» та власну страхову компанію про факт дорожньо-транспортної пригоди та про проведення огляду експертом транспортного засобу. 
У зв`язку із неявкою представника ТДВ СК «Альфа Гарант» на майданчик з метою проведення експертного огляду пошкодженого транспортного засобу, 21 серпня 2023 року було надіслано письмове повідомлення про факт дорожньо-транспортної пригоди, та повторно письмово запрошено їх представника до огляду транспортного засобу.
Таким чином, 14 вересня 2024 року відбувся 2 огляд вантажного сідлового тягача SCANIA державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом марки SCHMIT, державний номерний знак НОМЕР_3 . При проведенні огляду були присутні: власник транспортного засобу - ОСОБА_1 , представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» - Руснак Максим.
Станом на 14 вересня 2024 року транспортний засіб позивача не був відремонтований, оскільки останньому було відомо про те, що має відбутись ще один огляд експертами, в тому числі представником зі страхової компанії.
Доказом присутності представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» під час проведення огляду пошкодженого вантажного сідлового тягача SCANIA державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом марки SCHMIT, державний номерний знак НОМЕР_3 є висновок експерта №77-12-23 від 14 грудня 2023 року, підготовлений для подання до суду, з зазначенням про обізнаність судового експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384-385 КК України, в якому на 10 аркуші, чітко вказано коло присутніх осіб під час проведення огляду транспортного засобу. 
Відмовляючи в частині стягнення страхового відшкодування із ТДВ СК «Альфа-Гарант», суд першої інстанції посилався на наявний у матеріалах справи рапорт, складений 19 вересня 2024 року Воротняком Ю.В., як уповноваженим представником страхової компанії щодо неможливості виконання останнім замовлення №ЦВ/23/4628-5076698,35603. 
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що рапорт складений особою, яка не була присутня під час проведення огляду транспортного засобу, що відбувся 14 вересня 2023 року.
Окрім цього поданий після 30-денного спливу з дня подачі письмового повідомлення ОСОБА_1 про факт дорожньо-транспортної пригоди, тобто 21 серпня 2023 року.
Суд першої інстанції не врахував, що особи, зазначені в пункті 33.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
Отже, згідно висновку експерта, 14 вересня 2024 року при проведенні огляду транспортного засобу ОСОБА_1 був присутній представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» - Руснак М., а не Воротняк Ю.В., який склав письмовий рапорт щодо неможливості огляду. 
Таким чином, суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення страхового відшкодування з ТДВ СК «Альфа-Гарант» з підстав не можливості ТДВ СК «Альфа-Гарант» оглянути транспортний засіб позивача та встановити розмір заподіяної шкоди, та як наслідок виплатити відповідне страхове відшкодування. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що 22 травня 2024 року ОСОБА_1 було направлено письмову заяву на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» про страхове відшкодування разом із оригіналом висновку експерта №77-12-23 від 14 грудня 2023 року, для виплати страхового відшкодування, що було узгоджено з представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» - Руснаком М. під час проведення огляду транспортного засобу. І після отримання такого висновку експерта, де містяться відомості про те, що при огляді був присутній саме представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» - Руснак Максим, страхова компанія будь-яких заперечень не висловлювала та у своїй письмовій відповіді ОСОБА_1 не зазначала.
Колегія суддів звертає увагу, що при складанні свого висновку №77-12-23 від 14 грудня 2023 року експерт керувався Методикою визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. 
Згідно пункту 8.4.4. даної Методики встановлено, що фіксація технічного стану КТЗ, його пошкоджень, ідентифікаційних даних, технічних характеристик може здійснюватися у зручній для експерта формі (на його розсуд) зокрема у протоколі технічного огляду КТЗ, на схемах, малюнках, розгортках будови КТЗ, фототаблицях але обов`язково у дослідницькій частині висновку.
Після закінчення технічного огляду КТЗ експерт у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами, про що зазначається у висновку експерта (експертного дослідження).
Таким чином, суд першої інстанції не взяв до уваги, що протокол технічного огляду КТЗ не є обов`язковим додатком до висновку експерта, а складається на розсуд експерта.
Оскільки у ньому є присутній детальний перелік пошкоджень, а також відповідні методи їх ремонтного усунення.
Крім цього, висновок експерта №77-12-23 у додатку №2 містить детальну калькуляцію запасних частин, вартість робіт та фарбування, та додаток №3 – детальна фото-таблиця в кількості 58 фотознімків.
Отже, протокол технічного огляду КТЗ не є обов`язковим документом та складається на розсуд експерта.
Також, суд не взяв до уваги і те, що згідно п. 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів зазначено, що у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається така інформація: и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження.
У зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову в оскаржуваній частині, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечить поновлення порушеного права, оскільки представник ТДВ СК «Альфа - Гарант» був присутній під час огляду транспортного засобу позивача, за результатами якого встановлено розмір заподіяної шкоди, яка підлягає стягнення на користь останнього у розмірі 157400,00 грн., що підтверджена належними та допустимими доказами у справі, та не спростована ТДВ СК «Альфа - Гарант».
Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в оскаржуваній частині.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позову.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині, з ТДВ СК "Альфа - Гарант" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 8820,26 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року в оскаржуваній частині - скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позову.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія "Альфа- Гарант” на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 157400,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія "Альфа- Гарант” на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8820,26 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 19 березня 2025 року.
Повний текст судового рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна