ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4525/25 Справа № 175/2007/25 	  	Головуючий у першій інстанції: Журавель Т. С. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Журавель Т.С. від 18 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,– 

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно – відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви щодо забезпечення позову.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви щодо забезпечення позову, виходячи з наступного.
Встановлено, що у лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики від 04.09.2020 року в розмірі 1654412,89 грн., з яких: основна сума заборгованості у розмірі 633000,00 грн, 3% річних у розмірі 61340,30 грн, інфляційне збільшення у розмірі 327072,59 грн, пеня у розмірі 633000,00 грн.
17 лютого 2025 року до місцевого суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 рокувідкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі (а.с. 36).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №427732203 від 20.05.2025, за ОСОБА_3 на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Частиною 3 статті 150 ЦПК України, встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами дійсно виник спір зі значною ціною позову - 1654412,89 грн; встановивши, що відповідачу  ОСОБА_3  на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 ; враховуючи, що ОСОБА_3 , як власник майна, має можливість здійснити його відчуження та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову на значну суму грошових коштів, - колегія суддів, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, дійшла висновку про можливість часткового задоволення заяви та забезпечення заявленого позову шляхом заборони  ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договорів, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 749938212214).
Колегія суддів вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки вжитий захід забезпечення позову забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, власник не позбавляється можливості володіти та користуватися об`єктом нерухомості. 
Місцевий суд зазначені вище обставини не врахував. Отже, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  – задовольнити частково. 
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову – задовольнити частково. 
До набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №175/2007/25 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики – вжити заходи забезпечення позову, заборонити  ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договорів, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 749938212214), право власності на яку зареєстроване за  ОСОБА_3 . 
Копію постанови направити учасникам справи.
Постанова підлягає негайному виконанню.
Постанова є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». 
Оскарження постанови про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Стягувач –  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ). 
Боржник –  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ). 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.

Головуючий                                                                Т.П. Красвітна

Судді                                                                        В.С. Городнича        

                                                                               М.Ю. Петешенкова