ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/840/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/3010/21 Категорія: на ухвалу    	Піньковський  Р. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 квітня 2025 року                                                                                                     м. Черкаси   

       Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Новіков О.М. 	
секретар	Широкова Г.К.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2025 (повний текст складено 17.03.2025, суддя в суді першої інстанції Піньковський Р.В.) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення прав третьої особи,

в с т а н о в и в :

у липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив зобов`язати обдаровану ОСОБА_2 по договору дарування від 29.08.2017 виконати належним чином обов`язки щодо третьої особи ОСОБА_1 . 
12.09.2024 ОСОБА_1 подав суду заяву, якою просив «залишити позовну заяву без розгляду (ст.257 ЦПК)». 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2025 позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 257 КПК України, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав 26.03.2025 апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її неправосудність, просить ухвалу суду скасувати та передати справу до суду першої інстанції «для списання її за представленням керівника апарату суду». В обґрунтування зазначає, що відкрито спрощене провадження 20.07.2021, перше засідання проведено 14.08.2024, справа завершена 17.03.2025, тобто з порушенням загального терміну розгляду справи. Голова суду і керівник апарату суду не запобігли цій ситуації не виконуючи свої обов`язки і не застосовують відповідальність за дії, що мають ознаки службового злочину. А суддя продовжує ігнорувати передбачені законом дії. Якщо строк розгляду вичерпаний, то суд і суддя втрачають свої повноваження і можливість вчиняти любі дії по справі і будь-які рішення. Справа з поясненнями об`єктивних і суб`єктивних причин, провини і ін. передається до канцелярії суду для прийняття рішення по її утилізації.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2025 у справі № 303/5544/18 (провадження № 61-11978св23).
Отримавши 12.09.2024 від позивача власноручно написану заяву про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.23), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення цієї заяви та залишення без розгляду позову на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що подати заяву про залишення позову без розгляду є правом позивача, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу. Суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 756/10846/15-ц (провадження № 61-3475св19).
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Таким чином доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги скарги, не можуть бути підставами для скасування ухваленого судового рішення судом першої інстанції та не ґрунтуються на Законі, а висновок суду відповідає вимогам законодавства, і з цими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2025 про повернення позовної заяви у цій справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача – без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2025 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення прав третьої особи – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
       Повну постанову складено 15.04.2025.

Суддя-доповідач

Судді