УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

02 червня 2025 року  
м. Київ
справа №600/3516/24-а
адміністративне провадження №К/990/21628/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2025 року
у справі №600/3516/24-а
за позовом ОСОБА_1 
до Адміністрації Державної прикордонної служби України, 
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, скаржник) звернувся до адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ            (далі - Закон №2262-ХІІ) з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - постанова КМУ №704) щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ з врахуванням положень постанови КМУ №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2025 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 19 травня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено оскаржувані судові рішення з неправильним застосуванням положень статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, пункту 4 постанови КМУ №704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704» від 12 травня 2023 року №481 (далі - постанова КМУ №481)) та без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18 січня 2022 року у справі №826/9052/18 та від 13 травня 2025 року у справі №320/46498/23.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій про те, що з 20 травня 2023 року розрахунок має здійснюватися виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого на 01 січня 2018 року (1762,00 грн), оскільки з 20 травня 2023 року набрала чинності постанова КМУ №481, якою пункт 4 постанови КМУ №704 викладено в новій редакції, встановивши, що розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями розраховуються виходячи з розміру 1762,00 грн.

Скаржник стверджує, що зміни, внесені постановою КМУ №481, є аналогічними тим, що вносилися постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103                    (далі - постанова КМУ №103) і були визнані судом неправомірними у справі №826/9052/18 як такі, що звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод військовослужбовців та пенсіонерів. На думку скаржника, застосування фіксованої суми 1762,00 грн для розрахунку окладів суперечить положенням статті 22 Конституції України.

Також Скаржник посилається на висновок Верховного Суду у справі №320/46498/23 про те, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України.

На обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень пункту 2 постанови КМУ №481 у подібних правовідносинах. Зазначає, що необхідність формування такого висновку зумовлена масовим характером відповідних позовів та суперечністю, на його думку, застосування зазначеної норми статті 22 Конституції України.

Щодо підстав, передбачених пунктом 4 частини 4 статті 328 КАС України, скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, а саме, безпідставно залишив без розгляду його клопотання про зупинення провадження у справі №600/3516/24-а до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/41449/23 (щодо оскарження положень постанови КМУ №481), що, на думку скаржника, є достатньою підставою для скасування судового рішення на підставі пункту 3 частини другої статті 353 КАС України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2025 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року і постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, пункту 4 постанови КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №481)), перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18 січня 2022 року у справі №826/9052/18 та від 13 травня 2025 року у справі №320/46498/23, а також формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни та був учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , колегія суддів дійшла висновку, що позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №600/3516/24-а на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, а також на підставі частини другої                       статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»                      від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі №600/3516/24-а за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Витребувати з Чернівецького окружного адміністративного суду справу №600/3516/24-а.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа