ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/32186/21                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Врона Олена Віталіївна

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,
                                        за участю секретаря Головченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 04 жовтня 2021 року № 864-0 «По особовому складу податкової міліції» в частині звільнення полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-110854), начальника відділу протидії фіктивному підприємництву управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДПС у м. Києві з посади та податкової міліції ДФС у запас за п. 64 пп. «г» (через скорочення штатів);
- поновити полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-110854) на посаді начальника відділу протидії фіктивному підприємництву управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДПС у м. Києві.
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито провадження у адміністративній справі № 640/32186/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником у справі № 640/32186/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Замінено Головне управління ДФС у м. Києві (код ЄДРПОУ 39439980) на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ ДПС України, код ЄДРПОУ 44116011).
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.
Доводи апелянта обґрунтовані тим, що якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень. Предметом розгляду справи № 640/32186/21 пов`язаний з проходженням служби в податковій міліції, яка була структурним підрозділом ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується документами наявними в матеріалах справи. Відтак, вказано, що оскільки зобов`язання не стосується публічно-владних функцій, що були передані ГУ ДПС у м. Києві, і до Реєстру не був унесений запис про припинення ГУ ДФС у м. Києві, вибуття ГУ ДФС у м. Києві, і наявність підстав для направлення позовних вимог до ГУ ДПС у м. Києві є передчасним.
Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірну ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.
Представник апелянта в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, а спірну ухвалу суду першої інстанції скасувати, відмовивши в задоволенні вимог позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Постановляючи оскаржувану ухвалу  про заміну сторони правонаступником у справі № 640/32186/21, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 1 Положення про Головне управління ДПС у м. Києві, затвердженого наказом № 643 встановлено, що Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та забезпечує реалізацію повноважень на території м. Києва. Також Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у м. Києві (ЄДРПОУ 43141267).
Однак, колегія суддів не в повній мірі може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 52 КАС України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок № 1074).
Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку № 1074 здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
За приписами пункту 8 Порядку № 1074, внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
18 грудня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», відповідно до якої утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. 
Зокрема, утворено Головне управління ДПС у м. Києві шляхом приєднання до нього Головного управління ДФС у м. Києві
Пунктами 3, 4 вказаної Постанови установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.
Розпорядженням від 21 серпня 2019 року № 682-р «Питання Державної податкової служби» Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У подальшому 30 вересня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», якою вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Головне управління ДПС у м. Києві.
Пунктом 2 зазначеної Постанови встановлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Наказом ДПС України від 30 вересня 2020 року №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» вирішено утворити як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у м. Києві.
Наказом ДПС України від 24 грудня 2020 року №755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» розпочато з 01 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи, повноважень і функцій територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови № 893.
За наказом ДПС від 12 листопада 2020 року за № 643, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений структурний підрозділ ДПС України є правонаступником майна, прав та обов`язків відповідача як юридичної особи публічного права, що ліквідується.
Відповідно до Наказу Державної податкової служби України №36 від 28 серпня 2019 року, Державна податкова служба України (далі - ДПС) розпочала виконання функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.
Основні завдання та повноваження ДПС визначені в Положенні про ДПС (далі - Положення) затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227.
Відповідно до пункту 7 Положення, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.
17 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію ДПС України як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) ДФС України щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації.
Надалі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про внесення рішення засновників ГУ ДФС у м. Києві щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації.
Проте запис про припинення відповідача у Реєстрі на момент вирішення судом спірного питання - відсутній.
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.
Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і стосується поновлення позивача на роботі, отже спір не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані Державній податковій службі України відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 та від 30 вересня 2020 року № 893 і розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р.
З огляду на вказане, заміна відповідача може мати місце виключно у випадку фактичного його вибуття унаслідок припинення.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Враховуючи, що суть спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення судами питання про заміну відповідача до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України (ГУ ДФС у м. Києві), висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для заміни на ГУ ДФС у м. Києві є передчасним.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18, від 13 жовтня 2021 року у справі   № 803/130/16, від 15 грудня 2022 року у справі № 826/8906/15, від 24 січня 2023 року у справі № 300/7605/21, від 31 січня 2023 року у справі № 380/4967/22.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивачем жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи не була врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Отже, оскільки предмет спору у даній справі не стосується публічно-владних функцій, переданих Головному управління ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС, і на момент вирішення питання про заміну відповідача у справі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не був унесений запис про припинення Головного управління ДФС у м. Києві, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни відповідача правонаступником є помилковим.
Таким чином, обставини, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про заміну сторони правонаступником у справі № 640/32186/21, не містять необхідних умов для правонаступництва, які передбачені ст. 52 КАС України.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, замінюючи відповідача у справі, дійшов передчасних висновків та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання за відсутності достатніх процесуальних підстав.
Враховуючи, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про заміну сторони правонаступником.
Керуючись ст. ст. 52, 229, 236, 241, 242, 243, 308, 310, 320, 321, 322, 325 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року - скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником у справі № 640/32186/21 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко