УХВАЛА

20 травня 2025 року 
Київ
справа №320/46664/23
адміністративне провадження №К/990/15530/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі № 320/46664/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
14.04.2025 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві (далі - скаржник, заявник). 
Верховний Суд ухвалою від 23.04.2025 вказану касаційну скаргу залишив без руху та надав скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги - уточнення дати судових рішень, які оскаржуються в касаційному порядку та номеру справи, в якій подано касаційну скаргу; надання платіжного документа про оплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому Законом № 3674-VI; надання уточненої касаційної скарги, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. 
Верховний Суд, зокрема, звернув увагу скаржника, що за змістом касаційної скарги він посилався на підстави касаційного оскарження, визначені як пунктом 1, так і пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що свідчить про невизначеність скаржника з підставою касаційного оскарження судових рішень. Крім того, суд звернув увагу скаржника на те, що окремою підставою для задоволення позову слугували встановлені судами обставини допущення контролюючим органом порушень в частині призначення і проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. З огляду на вказане, суд запропонував скаржнику навести в уточненій касаційній скарзі посилання на підставу касаційного оскарження з її обґрунтуванням і в частині таких висновків судів попередніх інстанцій. 
На виконання вимог цієї ухвали суду ГУ ДПС 01.05.2025 поштою направило заяву про усунення недоліків, до якої долучило уточнену касаційну скаргу і платіжну інструкцію №1330 від 16.04.2025. Вказана заява була зареєстрована у Верховному Суді 05.05.2025.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Частиною другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
При перевірці зарахування судового збору згідно з платіжною інструкцією №1330 від 16.04.2025 до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено факт ненадходження коштів на рахунок, призначений для внесення або перерахування коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду (номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007). За змістом платіжної інструкції №1330 від 16.04.2025 суд встановив, що у ній вказаний неправильний рахунок платника -   НОМЕР_1 . Крім того, ГУ ДПС вказало й помилкові реквізити отримувача (ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030101 замість ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102), номеру справи (№640/46664/23 замість №320/46664/23) та суду у призначенні платежу (ШААС замість Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду).
Отже, долучена до заяви про усунення недоліків касаційної скарги платіжна інструкція №1330 від 16.04.2025 не може вважатися належним доказом сплати судового збору.
Проаналізувавши зміст уточненої касаційної скарги, колегія суддів встановила, що вона не усуває виявлених недоліків. Так, за змістом уточненої касаційної скарги скаржник наводить встановлені у справі обставини, цитує зміст договору про надання поворотної допомоги та норми податкового законодавства. Водночас, посилання на жодну з підстав касаційного оскарження, що визначені частиною четвертою статті 328 КАС України, уточнена касаційна скарга не містить. Не наведено скаржником і будь-якого обґрунтування в частині висновків судів попередніх інстанцій про порушення, допущені контролюючим органом при призначенні і проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки.
Зазначене у сукупності свідчить про формальний підхід скаржника до усунення виявлених недоліків, ігнорування скаржником мотивів і роз`яснень, наданих судом в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху і подання ним уточненої касаційної скарги, яка містить ті ж самі недоліки.
Таким чином, є підстави вважати, що у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги заявник не усунув, вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконав.
Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до другого речення частини шостої статті 332 КАС України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявнику.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 251, 330, 332 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі № 320/46664/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень - повернути скаржнику.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон І.А. Васильєва   В.П. Юрченко