ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4568/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 травня 2025 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                                                                           
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів:                    Беспалова О.О., Грибан І.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року позов задоволено частково. Визнано противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не виплати недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь спадкоємця ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити виплату недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь спадкоємця ОСОБА_1 в сумі 129 030 (сто двадцять дев`ять тисяч тридцять) грн 15 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року - без змін.
26 грудня 2023 року позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою в порядку    статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України та просив встановити контроль за виконанням рішення суду в справі №580/4568/22.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати протягом тридцяти днів з дати отримання копії цієї постанови до Черкаського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі №580/4568/22.
Черкаський окружний адміністративний суд ухвалою від 07 травня 2024 року відмовив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області в прийнятті звіту від 08 квітня 2024 року №2300-0902-8/25046 про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 580/4568/22. Встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі №580/4568/22 до 31 грудня 2024 року. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб відмовив.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від   26 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року змінено в мотивувальній частині, з урахуванням висновків викладених в постанові суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року залишено без змін.
30 грудня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало до Черкаського окружного адміністративного суду звіт від 30 грудня 2024 року про виконання рішення суду.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30 грудня 2024 року про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 580/4568/22.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області  новий строк для подання звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 580/4568/22  протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала суду мотивована тим, що враховуючи вставлені у ході розгляду звіту Головного управління обставини виконання рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку, що відповідач навів обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Також, на переконання суду, наведені вище заходи, які вживаються Головним управлінням для виконання зазначеного рішення суду, підтверджують здійснення Головним управлінням дій, які спрямовані на виконання рішення суду.
Наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у цій справі на момент подання відповідачем звіту від 30 грудня 2024 року виконано в повному обсязі, оскільки нарахована сума в повному розмірі не була виплачена позивачу.
У зв`язку з цим суд, на підставі частини 11 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняв звіт про виконання рішення суду від 15 лютого 2023 року у справі №580/4568/23, але, враховуючи, що відповідачем вказане рішення суду виконано не в повному обсязі, суд вважав за необхідне одночасно встановити новий строк для подання звіту.
Враховуючи положення частини 3 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважав за необхідне встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області для подання звіту про виконання рішення суду у цій справі тримісячний строк з дня отримання відповідачем копії цієї ухвали.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року та ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30 грудня 2024 року про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 580/4568/22; накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штраф у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законодавства та прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року та від 16 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 травня 2025 року о 12:00 год.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2025 року задоволено клопотання   представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
08 травня 2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
08 травня 2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подано пояснення.
13 травня 2025 року позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі та додаткові пояснення.
У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились.
Згідно з частиною другою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне. 
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до  статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення, що узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі  № 200/3958/19-а.
З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон № 4094-ІХ), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, а Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно із п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до приписів статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої  частиною п`ятою  статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.
Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.
Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене  частиною першою  статті 382-3  цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст. 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);
4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;
5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;
6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;
7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
До звіту додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень  статті 44  цього Кодексу.
Згідно з приписами ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами  частини п`ятої  статті 382-1  цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог  частин другої  та/або  третьої  статті 382-2  цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до  частини третьої  статті 382-1  цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.
Ухвалу суду про накладення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами  статті 149  цього Кодексу.
З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.
Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до  частини третьої  статті 382-1  цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.
Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами  статті 378  цього Кодексу.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до  частини третьої  статті 382-1  цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до  частини третьої  статті 382-1  цього Кодексу.
У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, розмір недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 20.07.2018 до 31.01.2021 становив 129 030,15 грн.
Кошти згідно з рішенням суду у справі № 580/4568/22 в сумі 129 030,15 грн включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Виплату коштів ОСОБА_1 проведено частково разовими дорученнями на картковий рахунок через АТ «Ощадбанк» в розмірі 11 573,22 грн, а саме: 18.11.2022 - 530,00 грн; 21.12.2022- 2,18 грн; 24.07.2023- 557,32 грн; 12.09.2023 - 2093,00 грн; 16.10.2023 - 1299,47 грн; 19.10.2023- 3,53 грн; 14.11.2023- 4,10 грн; 19.12.2023 - 0,62 грн; 16.10.2024 - 2361,00 грн; 06.11.2024 - 2361,00 грн; 04.12.2024 - 2361,00 грн.
Станом на грудень 2024 року залишок невиплачених коштів на виконання рішення суду складає 117 456,93 грн.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що  на день подання звіту (30.12.2024) рішення Черкаського окружного адміністративного суду 15.02.2023 виконано частково.
Поряд з цим, відповідно до листа від 24.12.2024 № 2300-0502-5/94325 Головне управління направило звернення до Пенсійного фонду України, в якому просило сприяння у вирішенні питання про фінансування 117 456,93 грн для забезпечення виконання рішення суду в частині виплати нарахованої та невиплаченої недоотриманої пенсії ОСОБА_1 за померлу ОСОБА_2 .
Підсумовуючи наведене, судова колегія враховує, що відповідач частково виконав зазначене вище рішення суду у цій справі виплативши позивачу заборгованість в розмірі 11 573,22 грн. Втім, виконання вказаного рішення у повному обсязі обмежене виплатою зазначеної вище суми коштів.
Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі № 373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а, від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Відповідно до частини 2 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Поряд з цим, відповідач покликається на обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, зокрема, вирішення питання про фінансування 117 456,93 грн для забезпечення виконання рішення суду в частині виплати нарахованої та невиплаченої недоотриманої пенсії ОСОБА_1 за померлу ОСОБА_2 потребує додаткового часу, оскільки відповідь від Пенсійного фонду України на лист від 24.12.2024 № 2300-0502-5/94325 не надходила.
Вказане дозволяє колегії суддів стверджувати, що відповідачем наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, а також вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Згідно з частиною 11 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
За наведеного правового регулювання у сукупності з обставинами справи, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач навів обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення; наведені вище заходи, які вживаються Головним управлінням для виконання зазначеного рішення суду, підтверджують здійснення Головним управлінням дій, які спрямовані на виконання рішення суду.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з частиною 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 321, 322, 328, 329, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач:                                          В.Ю. Ключкович

Судді:                                                                О.О. Беспалов

                                                                           І.О. Грибан