П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/10987/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
03 квітня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  в якому просив: 
визнати протиправними та скасувати рішення №96806015146 від 05.07.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" в редакції від 16.12.1993;
зобов`язати Головне УПФ України в Хмельницькій призначити й виплачувати ОСОБА_1 області пенсію державного службовця по віку відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993 в розмірі 60 відсотків заробітної плати на підставі довідок від 27.06.2024 за №11/04-18, виданих Кам`янець -Подільською районною військовою адміністрацією Хмельницької області Головним УПФ України B Хмельницькій області починаючи з 28.05.2024 з урахуванням виплачених сум.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.07.2024 №968060151546 про відмову у перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 28.06.2024 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
В задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо розміру пенсії - відмовлено.    
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача на обчислення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом, і воно не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.
Оскільки позивач з 29.04.2014 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII, тому в даному випадку мова йде не про призначення пенсії вперше або за іншим законом, а про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу".
Врахування наданої позивачем довідки при обчисленні розміру пенсійних виплат у разі переведення позивача з одного виду пенсії на інший, призведе до фактичного перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати державних службовців, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги, в яких позивач просить суд скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове, яким позов задовольнити повністю, а відповідач - відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що законодавець передбачив пенсіонеру можливість вибору перейти на пенсію на інших підставах або поновити пенсію держслужбовця у попередньому розмірі, що визначається бажанням останнього.
Те що позивач раніше отримував пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №3723-ХІІ, не позбавляє його права перейти з пенсії за віком, яку отримую наразі за Законом №1058-IV, на пенсію в межах дії Закону №889-VIII, адже за наявності в громадянина права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом.
Відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що позивач на час набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, отримував пенсію за віком, обчислену згідно Закону 3723-XII, тому права на призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VІІІ не має.
Також вказано про те, що з 09.06.2022 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Особи, яких переведено на пенсію за віком за нормами Закону України № 1058, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію за Законом України «Про державну службу». При цьому, розмір пенсії встановлюється з 1 числа наступного місяця, у якому надійшла заява, у тому розмірі, що був до переведення. З урахуванням наведеного, у разі звернення особи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону № 3723-ХІІ, поновлюється у раніше встановленому розмірі. 
При цьому Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ не передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, а відтак у головного управління відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Сторони правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу іншого з сторін не скористався, що в силу вимог ч. 4  ст. 304 КАС України  не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 13.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 11.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
16.12.2024 та 12.03.2025 до суду надійшли заяви позивача про врахування судової практики при вирішення спору.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
З 21.01.2010 по 28.04.2014 ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 29.04.2014 позивачу призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
З 09.06.2022 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
28.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переходу на пенсію державного службовця по віку відповідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №968060151546 від 05.07.2024 відмовлено ОСОБА_1 у переході на пенсію державного службовця по віку відповідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, оскільки не передбачено проведення перерахунків пенсій зазначеній категорії осіб чинним законодавством, про що позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0306-8/72848 від 26.07.2024.
Позивач, вважаючи порушеними його права щодо переведення з одного виду пенсії на інший, звернувся з позовом до суду.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
До 01 травня 2016 року суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).
З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон України №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII, втратив чинність.
Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13.02.2019 за результатами апеляційного перегляду рішення Верховного Суду 04 квітня 2018 року у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18).
Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Судом першої інстанції правильно враховано, що досягнення позивачем необхідного віку і загального страхового стажу не є спірним у даній справі.
На момент звернення позивача із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII він досяг встановленого чинним законодавством пенсійного віку та стаж його державної служби, згідно із записами його трудової книжки складає понад 20 років, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії.
28.06.2024 позивач звернувся із заявою щодо переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону "Про державну службу" з врахуванням довідки про заробітну плату від 27.06.2024 №11/04-18, виданої Кам`янець - Подільською районною військовою адміністрацією.
При цьому право позивача на обчислення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» та право вимагати такого обчислення встановлено законом, і воно не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12.05.2021 у справі № 520/1972/19.
Щодо обчислення розміру пенсії державного службовця за віком із врахуванням заробітної плати, зазначеної у довідці від 27.06.2024 №11/04-18, виданій Кам`янець - Подільською районною військовою адміністрацією, суд зазначає наступне.
Стаття 37-1 Закону №3723-XII, якою встановлювався порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців скасована в зв`язку із прийняттям Закону №889-VIII.
Законом №889-VIII не передбачено обов`язок пенсійних органів щодо проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у разі збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.
Оскільки позивач з 29.04.2014 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII, тому в даному випадку мова йде не про призначення пенсії вперше або за іншим законом, а про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу".
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на червень 2024 року, оскільки при розрахунку позивачу пенсії за віком державного службовця має застосовуватися той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні пенсії.
Водночас судом першої інстанції вірно вказано, що врахування довідки про складові заробітної плати при обчисленні розміру пенсійних виплат у разі переведення позивача з одного виду пенсії на інший, призведе до фактичного перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати державних службовців, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.
За таких обставин позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII, однак без врахування довідки про заробітну плату від 27.06.2024 №11/04-18, виданої Кам`янець - Подільською районною військовою адміністрацією.
Аналогічні висновки уже були викладені у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі № 560/14969/23.
Стосовно посилань позивача на судову практику, а саме на постанову Верховного Суду від 05.03.2025 у справі №560/5916/24, то у цій справі Верховний Суд вказав про необхідність судам встановити всі обставини справи та належним чином дослідити наявні докази. За результатами розгляду касаційної скарги справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.  
Щодо посилань позивача на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 27.01.2023 у справі №340/4184/21 колегія суддів зазначає, що у вказаній справі розглядалося аналогічне питання, проте щодо правовідносин, які виникли у 2021 року. Враховуючи внесені у законодавство зміни, які набули чинності з 01.01.2024 суд вважає, що вказана позивачем судова практика є нерелевантною до спірних правовідносин.
Також колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду та Волинського окружного адміністративного суду, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
При цьому суд зауважує, що судова практика, яка враховується судом, має бути релевантною для спірних правовідносин з урахуванням внесених у законодавство змін.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.