УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29квітня 2025 року
м. Київ
справа № 154/3533/23
провадження № 51 - 1063 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 , на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 вересня 2024 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 12023030510000552 по обвинуваченню 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Володимира, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1, ч. 3 ст. 321 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
 
встановив:
За вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 вересня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватою у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1, ч. 3 ст. 321 КК України, та призначено їй покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом складання призначених покарань, призначено    ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна. Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.
Відповідно до обставин, детально наведених у вироку місцевого суду, ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, будучи особою яка перебуває на державній програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у КП Володимирському ТМО, всупереч визначеним правилам, зокрема п. 7 «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року, перебувала на замісній підтримуючій терапії у приватному підприємстві «Сантана-М», що знаходиться за адресою вул. Райдужна, 59-Б та ТОВ «Медичний центр Аврора МЕД», розташованого по вул. Саксаганського, 110-Б у м. Києві, де 24 травня, 02 та 16 червня 2023 року, діючи повторно, придбала та зберігала при собі з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Надалі, відповідно 26 травня 2023 року близько 17:30 год, 10 червня 2023 року близько 11:30 год та 20 червня 2023 року близько 12 год, знаходячись у під`їзді будинку № 136 по вул. Ковельській м. Володимир Волинської обл., незаконно збула ОСОБА_6 три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) загальною масою 0,0681 г, продавши їх останньому за ціною 600 грн; три таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,0634 г, продавши їх останньому за ціною 600 грн та дві таблетки які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) загальною масою 0,0445 г, продавши їх останньому за ціною 400 грн.
Також, ОСОБА_5 , 26 червня 2023 року, діючи повторно, у вищевказаному місці придбала та зберігала при собі у своїй сумці з метою збуту, 59 таблеток «Метадону», які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон) загальною масою 1,2621 г. Надалі, 27 червня 2023 року, о 06:17 год., вказані таблетки було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 працівниками поліції в ході проведення огляду місця події на території залізничного вокзалу, розташованого по вул. Привокзальній, 42, м. Володимир.
Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, 26 червня 2023 року, у вищевказаному місці придбала та зберігала при собі з метою збуту, таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Надалі, 27 червня 2023 року, близько 04 год., знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вул. Привокзальній, 42, м. Володимир Волинської обл., незаконно збула, безоплатно передавши ОСОБА_7 8 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) загальною масою 0,1791 г., а також ОСОБА_8 7 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) загальною масою 0,1525 г., продавши їх останньому за ціною 1050 грн.
Також, ОСОБА_5 , за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту, таблетки «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), і надалі 20 червня 2023 року, близько 12 год., знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_6 чотири таблетки, які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) загальною масою 0,195 г, продавши їх останньому за ціною 200 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту 42 таблетки «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 2,089 г, та 28 таблетки «Соннату», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, загальною масою 0,197 г. Надалі, 27 червня 2023 року, о 06:17 год, вказані таблетки було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 працівниками поліції в ході проведення огляду місця події на території залізничного вокзалу, розташованого по вул. Привокзальній, 42, м. Володимир.
Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту 3 таблетки «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) загальною масою 0,144 г, та 2 таблетки «Соннату», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, загальною масою 0,0143 г, і надалі 27 червня 2023 року, близько 04 год., реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вул. Привокзальній, 42, м. Володимир Волинської обл., незаконно збула, безоплатно передавши ОСОБА_7 вказані вище сильнодіючі лікарські засоби.
Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, за невстановлених достовірно обставин, місця та часу придбала та зберігала з метою збуту 10 таблеток «Димедролу», які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) загальною масою 0,489 г, і надалі 27 червня 2023 року, близько 04 год., реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись на території залізничного вокзалу, що по вул. Привокзальній, 42, м. Володимир Волинської обл., незаконно збула, продавши вказані вище сильнодіючі лікарські засоби за ціною 150 грн, ОСОБА_8 .
Волинський апеляційний суд ухвалою від 19 грудня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишив без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 вересня 2024 року - без змін.  
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 , у якій вона порушує питання про перегляд вищевказаних судових рішень.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Не погоджуючись з наданою судами оцінкою доказам, засуджена вказує на неповноту та невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження.
На обґрунтування доводів поданої касаційної скарги, зокрема зазначає, що:
?          данні протоколів огляду предметів від 26 червня 2023 року з відеозаписами є неналежними доказами. Крім того, при фіксації фактів збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 26 травня, 10 та 20 червня 2023 року відсутнє роз`яснення агенту щодо проведення операції та вручення засобів для закупівлі, що порушує вимоги ст. 271 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а також не чітко зафіксовано факт передачі коштів та отримання наркотичних засобів;
?          місцевий суд не взяв до уваги її показання та не звернув увагу на суперечливі показання свідків. Зауважує, що свідок ОСОБА_10 не підтвердив факт передачі наркотичних засобів ОСОБА_11 та ОСОБА_7 ; 
?          місцевий суд, у порушення ст. 94 КПК України, не надав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_12 щодо її участі у програмі замісної терапії та законності отримання препаратів ОСОБА_5 . Стверджує, що вона мала законні підстави для зберігання наркотичних засобів, що також залишилось поза увагою судів;
?          правоохоронними органами під час проведення обшуку на залізничній станції у м. Володимир-Волинському не було надано їй медичну допомогу та не залучено захисника, чим порушено право на захист, що залишилось поза увагою судів;
?          суд не дотримався вимог ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України. Водночас, відхиляючи версію захисту щодо можливої провокації з боку правоохоронних органів, належним чином свої висновки не обґрунтував; 
?          рішення судів є невмотивованими, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до них копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Так, згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Заразом, доводи засудженої ОСОБА_4 , якими вона обґрунтовує заявлені вимоги, аналогічні доводам апеляційної скарги сторони захисту, яким апеляційний суд дав належну оцінку під час апеляційного розгляду. 
Так, за результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції, дійшов переконання, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1, ч. 3 ст. 321 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах доказами, які всебічно і повно досліджені під час судового розгляду та об`єктивно оцінені в їх сукупності та взаємозв`язку. 
Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що в судовому засіданні безпосередньо у встановленому законом порядку суд першої інстанції допитав обвинувачену ОСОБА_5 , свідків  ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 ,  ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , зміст показань яких детально викладений у вироку. 
Крім того, суди встановили, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема, даними протоколу вручення оперативно-технічних засобів від 26 травня 2023 року, відповідно до якого у період з 17:00 по 17:15 год 26 травня 2023 року в ході проведення оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон» громадянином ОСОБА_6 у громадянина ОСОБА_16 були вручені покупцю оперативно-технічні засоби: mini DVR , mini DVR ; даними протоколу огляду грошових коштів від 26 травня 2023 року, згідно якого в період з 15:00 год по 15:20 год 26 травня 2023 року було проведено огляд грошових коштів, які виділені та будуть використовуватись під час проведення оперативної закупки, а саме: 4 купюри на загальну суму 600 грн: 200 грн 1 купюра ЦА9786855; 200 грн 1 купюра СЕ0898337; 200 грн 1 купюра КМ4419380; даними протоколу огляду покупця від 26 травня 2023 року, відповідно до якого в період з 16:40 год по 17:00 год 26 травня 2023 було проведено поверхневий огляд громадянина ОСОБА_6 , який залучений в якості покупця до проведення оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон» у гр. ОСОБА_16 ; даними протоколу вилучення товару та огляду покупця від 26 травня 2023 року, відповідно до якого в період з 17:30 год по 17:50 год 26 травня 2023 року у громадянина ОСОБА_6 , який залучався в якості покупця до проведення оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон» у гр. ОСОБА_16 , в ході огляду було вилучено частину заводського блістеру «Метадон» з вмістом трьох таблеток білого кольору. Інших наркотичних засобів виявлено не було; даними протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу проведення оперативної закупки від 26 травня 2023 року; даними протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу аудіоконтроль особи від 09 червня 2023 року та протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу відеоконтроль особи від 09 червня 2023 року; даними протоколу огляду предметів від 26 червня 2023 року, а саме флеш носія № 156т та № 157т з відеозаписами, які також були предметом дослідження в ході судового розгляду. Огляд проводився в приміщенні службового кабінету № 26 Володимирського РВ поліції. У ході огляду встановлено, що файл, який міститься на флеш носії № 157т є відеозаписом за 26 травня 2023 року в період з 17:16:15 по 17:29:28. Встановлено, що пристрій, на який здійснювався запис вказаного файлу закріплений на людині ОСОБА_6 (дані легендовані), який о17:18:33 виходить на вул. Ковельську та прямує в напрямку до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 . О 17:22:32 у під`їзді будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 зустрічає ОСОБА_5 . При зустрічі ОСОБА_6 одразу передає ОСОБА_5 грошові кошти. О 17:23:23 ОСОБА_6 тримає в руці таблетки отримані від ОСОБА_5 . О 17:23:19 ОСОБА_6 зустрічається в обумовленому місці із працівниками поліції та видає придбаний у ОСОБА_5 наркотичний засіб. При відкритті флеш носія № 156 т встановлено, що на ньому міститься аналогічний відеозапис на якому відображені події, аналогічні, що й на оглянутому відеофайлі, однак під іншим кутом, тобто камера на ОСОБА_6 була закріплена в іншому місці; даними протоколу огляду грошових коштів від 10 червня 2023 року, згідно якого 10 червня 2023 року було проведено огляд грошових коштів, які виділені та будуть використовуватись під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 12023030510000552 від 26 травня 2023 року; даними протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 10 червня 2023 року, відповідно до якого 10 червня 2023 року було проведено поверхневий огляд громадянина ОСОБА_6 (анкетні дані особи легендовані), який залучений в якості покупця до проведення оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон», а також сильно діючого лікарського засобу «Димедрол» у гр. ОСОБА_16 ; даними протоколу вручення оперативно-технічних засобів від 10 червня 2023 року, згідно якого 10 червня 2023 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон» громадянином ОСОБА_6 у громадянина ОСОБА_16 ; даними протоколу вилучення товару та огляду покупця від 10 червня 2023 року, відповідно до якого в період з 11:04 год по 11:40 год 10 червня 2023 року у громадянина ОСОБА_6 у ході огляду було вилучено частину заводського блістеру «Метадон» з вмістом трьох таблеток білого кольору, та поліетиленовий пакет з вмістом 10 ампул лікарського засобу «Димедрол». Інших наркотичних засобів виявлено не було; даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 10 червня 2023 року; даними протоколу огляду грошових коштів від 20 червня 2023 року, згідно якого 20 червня 2023 року було проведено огляд грошових коштів, які виділені та будуть використовуватись під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 12023030510000552 від 26 травня 2023 року; даними протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 20 червня 2023 року, відповідно до якого 20 червня 2023 року було проведено поверхневий огляд громадянина ОСОБА_6 (анкетні дані особи легендовані), який залучений в якості покупця до проведення оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон», а також сильно діючого лікарського засобу «Димедрол» у гр. ОСОБА_16 ; даними протоколу вручення оперативно-технічних засобів від 20 червня 2023 року, згідно якого 20 червня 2023 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу «Метадон», а також сильно діючого лікарського засобу «Димедрол» громадянином ОСОБА_6 (анкетні дані особи легендовано) у громадянина ОСОБА_16 , було вручені покупцю оперативно-технічні засоби: mini DVR , mini DVR ; даними протоколу вилучення товару та огляду покупця від 20 червня 2023 року, відповідно до якого в період з 11:55 год по 12:20 год 20 червня 2023 року у громадянина ОСОБА_6 у ході огляду було вилучено частину заводського блістеру з двома таблетками метадону, частину заводського блістеру «Димедрол» в кількості 4 таблеток. Інших заборонених речовин не виявлено; даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20 червня 2023 року; даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіоконтролю особи від 26 червня 2023 року та протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій відеоконтролю особи від 26 червня 2023 року; даними протоколу огляду предметів від 31 липня 2023 року, а саме флеш носія № 167т та № 168т з відеозаписами, які також були предметом дослідження в ході судового розгляду; даними протоколу огляду місця події від 27 червня 2023 року (з додатком до нього у виді флеш носія з відеозаписом слідчої дії, який був відтворений ході судового розгляду), згідно якого огляд проводився на території залізничного вокзалу по вул. Привокзальній 42, м. Володимир Волинської обл. 27 червня 2023 року в період з 05:35 до 06:17 у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_10 із застосуванням технічних засобів фіксації відеокамери «Panasonic V-260». Присутній під час огляду ОСОБА_7 , на пропозицію добровільно видати заборонені в обігу предмети та речовини, добровільно видав два блістери по 4 таблетки в кожному з написом «Метадон», блістер з написом «Соннат» з 2 таблетками, два блістери із 3 таблетками з назвою «Димедрол». При собі ОСОБА_7 мав телефон із сім-карткою номер НОМЕР_1 . На вказану вище пропозицію ОСОБА_8 добровільно видав частину блістеру із 7 таблетками «Метадону» та блістер із 10 таблетками «Димедролу». При собі ОСОБА_8 мав мобільний телефон марки «TECHNO» із сім-картками номер НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Присутня ОСОБА_5 , на вказану вище пропозицію, добровільно видала чотири цілих блістера по 10 таблеток та 7 частин блістерів із 19 таблетками «Метадону», 28 таблеток у двох цілих та в двох частинах блістерів препарату «Сонат», 42 таблетки у двох цілих та сімох частинах блістерів препарату «Димедрол», 53 ампули препарату «Димедрол» в рідкому вигляді. Протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії без зауважень; даними протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 19 липня 2023 року; даними протоколу дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів під час проведення ОТЗ № 2 - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо абонентського номеру рухомого (мобільного) зв`язку передплаченого сервісу (без укладання контракту та ідентифікації абонента) (SIM-карта) НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_5 ; даними протоколу обшуку від 27 червня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . У ході проведення обшуку було вилучено мобільний телефон, яким користується ОСОБА_5 із сім-карткою № НОМЕР_5 ; даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25 липня 2023 року, відповідно до якого 25 липня 2023 року, в період з 14:15 до 15:00, у приміщенні Володимирського ТМО були вилучені медичні документи ОСОБА_5 ; даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15 серпня 2023 року, відповідно до якого 15 серпня 2023 року, в період з 11:15 до 11:30, у приміщенні медичного центру «Аврора-мед» була вилучена медична картка амбулаторного хворого № 1500 на ім`я ОСОБА_5 , яка була взята на облік 24 січня 2023 року; даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15 серпня 2023 року, відповідно до якого 15 серпня 2023 року, в період з 13:45 до 14:00, в приміщенні Медичного центру ПП «Сантана - М» була вилучена медична картка амбулаторного хворого № 584 на ім`я ОСОБА_5 від 09 серпня 2022 року; даними висновків експертиз.
Переглянувши вирок суду першої інстанції за апеляційною скаргою захисника у постановленій за наслідками апеляційного розгляду ухвалі, суд апеляційної інстанції погодився із рішенням місцевого суду та зазначив, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1, ч. 3 ст. 321 КК України, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально наведені у вироку та відповідають фактичним обставинам справи, зібрані у встановленому законом порядку, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст. 94 КПК України.
Так, допитана у суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала та пояснила, що вона є наркозалежною особою. Приблизно з 2013 року перебуває у Володимирському ТМО на замісній підтримуючій терапії та отримує препарат «Метадон» («Метафін») - 100 мг на день. При постановці на програму їй роз`яснювали про те, що можна перебувати лише на одній державній програмі. Спочатку вона отримувала препарат один раз на день, потім один раз на 10 днів. Починаючи з 2023 року вона перебувала ще на двох програмах замісної терапії у м. Києві, де отримувала препарат загальною масою 250 мг на день. Всі препарати були за призначенням. Отримувала препарати вона для власного споживання, оскільки тієї кількості, що видавали у Володимирському ТМО, їй не вистачало. ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 вона знає, оскільки вони також перебували у Володимирському ТМО на програмі замісної підтримуючої терапії для наркозалежних. Також зазначила, що вранці на залізничному вокзалі м. Володимир, коли вона приїхала з м. Києва із замісної терапії, випадково зустріла ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . Коли вони перебували на вокзалі, їх затримали працівники поліції. Під час огляду у неї вилучили таблетки, кількість яких відповідає тій, що зазначена в протоколі огляду. У ОСОБА_8 та ОСОБА_14 також були вилучені таблетки. Звідки у них ці таблетки, їй не відомо. Зауважила, що наркотичні речовини вона нікому не збувала, таблетки «Димедролу» могла просто дати ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , але точно не пам`ятає. Підтвердила, що дійсно зустрічалася кілька разів із ОСОБА_6 приблизно навесні 2023 року, але з якою метою, не може пояснити.
Втім, суди встановили, що позиція обвинуваченої ОСОБА_5 спростовується сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні та оцінених судом у їх взаємозв`язку, відповідно до приписів ст. 94 КПК України.
Так, судами встановлено, що свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судовому засіданні під присягою підтвердили факт збуту їм ОСОБА_5 наркотичних речовин та сильнодіючих лікарських засобів. 
Крім того, суди встановили, що ці факти також підтверджуються матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, які досліджені судом першої інстанції під час розгляду провадження, зокрема трьох оперативних закупок наркотичних засобів під час проведення яких одночасно здійснювався аудіо-, відеоконтроль особи обвинуваченої та відповідні технічні носії з електронними доказами - безперервними відеозаписами від моменту вручення закупнику та увімкнення технічних засобів і до моменту видачі придбаних закупником у ОСОБА_5 наркотичних засобів працівниками поліції.
У той же час, необхідно зазначити, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який брав участь під час огляду місця події 27 червня 2023 року як понятий, оскільки він у судовому засіданні не зміг пригадати обставини проведення вказаної слідчої дії, які мають значення для кримінального провадження. 
Водночас, з огляду на вищевикладене, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що показання ОСОБА_5 щодо заперечення своєї вини є способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.
Варто зауважити, що у разі перевірки правильності застосування судами нижчого рівня норм права Верховний Суд не має компетенції оцінювати докази з точки зору їх достовірності, однак може оцінювати з погляду належності, допустимості та достатності їх сукупності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Щодо доводів касаційної скарги про те, що місцевий суд, у порушення ст. 94 КПК України, не надав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_12 щодо її участі у програмі замісної терапії та законності отримання відповідних препаратів ОСОБА_5 ; поза увагою судів залишилося те, що вона мала законні підстави для зберігання наркотичних засобів
Як убачається із судових рішень, свідок ОСОБА_12 , яка працює лікарем-наркологом Володимирського ТМО, у судовому засіданні зазначила, що замісна підтримуюча терапія введена з 2009 року та передбачає для зменшення шкоди для здоров`я наркозалежних осіб щоденне вживання препарату замісної терапії «Метадон» (на сьогодні - «Метафін»), замість вживання наркотичних речовин - опіоїдів. Приймаючи препарат всі наркозалежні отримують спокій та здоров`я. Перші три місяці препарат видається пацієнту кожен день. Якщо не буде порушень, препарат може видаватися один раз на 7 днів, максимально на 10 днів. Доза препарату визначається в залежності від стану здоров`я пацієнта. Рекомендована МОЗ максимальна доза препарату становить 80-100 мг на день. Наркозалежній особі заборонено перебувати на кількох замісних терапіях, про що ОСОБА_5 попереджалася та розписувалася при зарахуванні на програму. Також свідок вказала, що ОСОБА_5 отримувала препарати на руки, починаючи з 25 мг. Надалі доза препарату їй була збільшена до 100 мг на добу. 
Втім судами також встановлено, що ОСОБА_5 перебувала на трьох програмах замісної підтримуючої терапії та отримувала препарат «Метадон», загальна маса якого втричі перевищувала рекомендовану.
Свідок ОСОБА_12 також повідомила суду, що крім «Метафіну» можна призначати снодійний препарат, якщо пацієнт не спить. Проте, лікування опіоїдної залежності по протоколу не потребує застосування препаратів «Димедрол» та «Соннат».
У той же час, судами встановлено, що свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підтвердили факт збуту їм обвинуваченою ОСОБА_5 не тільки наркотичного засобу, а й вказаних лікарських препаратів.
З огляду на викладене, доводи касаційної скарги засудженої в цій частині також є  неспроможними.
Щодо доводів касаційної скарги засудженої про те, що данні протоколів огляду предметів від 26 червня 2023 року з відеозаписами є неналежними доказами; при фіксації фактів збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 26 травня, 10 та 20 червня 2023 року відсутнє роз`яснення агенту щодо проведення операції та вручення засобів для закупівлі, а також не чітко зафіксовано факт передачі коштів та отримання наркотичних засобів
Так, оскаржуваними судовими рішеннями підтверджується, що відносно ОСОБА_5 проведено комплекс НСРД, матеріали яких досліджено місцевим судом. 
Також судами встановлено, що працівниками поліції проведено три оперативні закупки за участю свідка ОСОБА_6 (анкетні дані залегендовано), а саме: 26 травня, 10 та 20 червня 2023 року.
У ході проведення вказаних оперативних закупок здійснювався огляд свідка ОСОБА_6 та йому вручалися оперативно-технічні засоби та видавалися грошові купюри. Зазначене підтверджується протоколами вручення оперативно-технічних засобів, протоколами огляду грошових коштів, протоколами огляду покупця від 26 травня, 10 та 20 червня 2023 року.
 
Крім того, як зазначив суд апеляційної інстанції, про обставини придбання в ОСОБА_5 наркотичних засобів судом першої інстанції детально, із дотриманням принципу змагальності сторін, допитано свідка сторони обвинувачення ОСОБА_6 (анкетні дані легендовано), який безпосередньо повідомив, що тричі, а саме 26 травня 2023 року близько 17:30 год., 10 червня 2023 року близько 11:30 год., 20 червня 2023 року близько 12 год., брав участь у проведенні контролю за вчиненням ОСОБА_5 , передбачених ст. 307 КК України злочинів, у формі оперативної закупки в якості закупника. Показання даного свідка є послідовними та узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами ходу і результатів оперативних закупок.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Водночас, посилаючись у касаційній скарзі на те, що суд не звернув увагу на зауваження щодо неналежності даних протоколів огляду предметів від 26 червня 2023 року з відеозаписами, засуджена не конкретизує в чому саме вона полягала.
Тож, доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Щодо доводів касаційної скарги засудженої про те, що правоохоронними органами під час проведення обшуку на залізничній станції у м. Володимир-Волинському не було надано їй медичну допомогу та не залучено захисника, чим порушено право на захист, що залишилось поза увагою судів
Так, в основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.
На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.
З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).
Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.
 
З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.
Водночас, враховуючи те, що огляд місця події є невідкладною слідчо-оперативною дією, участь захисника під час цієї слідчої дії не є обов`язковою.
Як убачається із оскаржуваних судових рішень, 27 червня 2023 року на території залізничного вокзалу по вул. Привокзальній, 42 у м. Володимирі у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_10 із застосуванням технічних засобів фіксації проводився саме огляд місця події.
При цьому, судами встановлено, що протокол огляду місця події підписаний усіма учасниками слідчої дії без жодних зауважень.
До того ж засуджена, як під час апеляційного розгляду так і у поданій касаційній скарзі не оскаржує фактичний зміст відомостей вказаного протоколу огляду місця події.
Отже, доводи касаційної скарги засудженої в цій частині не є слушними.
Щодо доводів касаційної скарги про провокацію з боку правоохоронних органів
Так, для визначення провокації злочину Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) установив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними; чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад прояв ініціативи в контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би вчинений злочин без втручання правоохоронних органів.
За висновками ЄСПЛ, провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної справи впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
Як убачається із оскаржуваних судових рішень, суди належним чином перевірили доводи сторони захисту про вчинення провокації злочину і з наведенням відповідних мотивів.
Так, під час перевірки матеріалів кримінального провадження судами встановлено, що ОСОБА_5 свідомо, без будь-якого стороннього впливу, в тому числі і без провокацій (умовлянь) з боку ОСОБА_6 , тричі продала останньому наркотичний засіб. Після чого ОСОБА_5 продовжила свою злочинну діяльність та здійснила збут наркотичних та сильнодіючих речовин    ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , про що домовилася з ним заздалегідь. У той же час, органи досудового розслідування діяли у пасивний спосіб і не підбурювали обвинувачену до вчинення злочину.
Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що під час ретельної перевірки таких обставин і дослідження судом доказів у цьому кримінальному провадженні жодних ознак провокації та підбурювання ОСОБА_5 до вчинення злочинів не встановлено, а всі доводи сторони захисту про протилежне ґрунтуються на безпідставних припущеннях, оскільки поведінка органу досудового розслідування обмежувалася виключно документуванням злочину та була пасивною, як того вимагають правила КПК України, а намір вчинення злочинів в обвинуваченої сформувався без стороннього впливу.
Отже, цей суд обґрунтовано погодився із судом першої інстанції, який також не встановив доказів того, що обвинувачену схиляли до протиправних дій. 
Тож, доводи засудженої в цій частині також є безпідставними.
Решта доводів касаційної скарги засудженої висновків судів першої та апеляційної інстанції також не спростовує та фактично зводиться до переоцінки доказів і встановлених по справі обставин, що в силу вимог статті 433 КПК України не може бути предметом оцінки суду касаційної інстанції.
Апеляційний суд, переглядаючи вирок врахував, що докази по справі були належним чином досліджені під час розгляду в суді першої інстанції, є належними та допустимими відповідно до вимог статей 84-86 КПК України, оцінені судом згідно із ст. 94 КПК України, та в своїй сукупності спростовують доводи сторони захисту про не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1, ч. 3 ст. 321 КК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції є вмотивованою та відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК України.
В той же час, касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 не містить конкретного обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили чи могли перешкодити судам першої та апеляційної інстанції ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення при розгляді кримінального провадження з огляду на положення статей 412, 413 КПК України, а відтак й необхідності скасування чи зміни судових рішень на підставах, передбачених ч.1 ст. 438 КПК України.
Оскільки з касаційної скарги засудженої, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2  ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 , на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 вересня 2024 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року стосовно неї відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                               ОСОБА_3