УХВАЛА
30 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 308/1786/20
провадження № 61-5168ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Наталія Василівна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна, про визнання недійсним правочину (договору) відчуження та набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» (далі - ТОВ «ЕТК «Сіко») звернулося до суду 
з вищевказаним позовом до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 треті особи: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н. А., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н. В., приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка В. О., в якому просило суд: 1) визнати недійсним договір відчуження від 22 листопада 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 відчужила корпоративні права (частку у статутному капіталі) 
в обсязі 100 % товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЙН» на користь своєї матері ОСОБА_2 ; 2) визнати недійсним договір дарування 
від 22 листопада 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 подарувала своїй матері ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду 
від 13 березня 2025 року, у задоволенні позову ТОВ «ЕТК «Сіко» відмовлено.
21 квітня 2025 року ТОВ «ЕТК «Сіко» шляхом формування документа у системі «Електронний суд», звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою 
на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 
від 11 грудня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду 
від 13 березня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд.
1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у змісті клопотання доданому до касаційної скарги заявник посилається на те, що повний текст постанови Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2025 рокубуло складено 24 березня 2025 року та отримано зазначену постанови апеляційного суду 25 березня 2025 року, зазначає, 
що трицятиденний строк на подання касаційної скарги не сплинув. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався 
без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється 
з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій 
статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи наведені заявником обставини, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції 
до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги 
та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Частиною шостою статті 43 ЦПК України визначено, що процесуальні документи 
в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 
в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих 
до суду документів.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.
Касаційна скарга ТОВ «ЕТК «Сіко» сформована у системі «Електронний суд» 
та останнім до касаційної скарги додано докази на підтвердження направлення копій касаційної скарги як до електронних кабінетів користувачів системи «Електронний Суд»: ОСОБА_5 , як представнику ОСОБА_1 та Мельник О. Ю., виконавчому комітету Ужгородської міської ради та докази направлення копії касаційної скарги у паперовій формі листом з описом вкладення на адреси: 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Водночас до касаційної скарги не додано доказів направлення копії касаційної скарги у паперовій формі листом з описом вкладення на адреси інших учасників справи: ОСОБА_1 ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н. А., приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н. В., приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округуВасіловки В. О.Відомості щодо наявності 
у останніх електронних кабінетів у змісті касаційної скарги відсутні.
Також у касаційному провадженні відсутні докази на підтвердження повноважень адвоката Пітуха В. І. представляти інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
у суді касаційної інстанції.
При цьому Верховний Суд звертає увагу заявника, що частиною шостою 
статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Проте, з урахуванням того, що заявником не у повній мірі зазначені відомості щодо приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н. А., приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н. В., приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу 
Васіловки В. О., у Верховного Суду відсутня можливість перевірити наявність 
або відсутність у останніх зареєстрованих електронних кабінетів у системі «Електронний суд».
За таких обставин, з урахуванням приписів частини сьомої статті 43 ЦПК України щодо порядку направлення копій документів на адресу учасників справи у разі відсутності в останніх електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність електронного кабінету, заявникові необхідно надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н. А., приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н. В., приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Васіловці В. О.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 43, 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» строк на касаційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2024 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2025 року. 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2025 рокузалишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            Д. Д. Луспеник