Справа № 127/36033/24
Провадження № 22-ц/801/832/2025
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Суперсон С. П.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року	Справа № 127/36033/24	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на заочне рішення Чернівецького районного суду Вінницької області у складі судді Суперсона С. П. від 04 лютого 2025 року,

встановив:

       У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з цим позовом, за яким просило стягнути з  ОСОБА_1 на його користь 53 699 грн 85 к. заборгованості за кредитними договорами № 8973887 від 27 жовтня 2021 року, № 75136547 від 30 серпня 2021 року.
       На обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 27 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (далі ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8973887, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 5 700 грн 00 к., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
        ОСОБА_1  не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13 481 грн 74 к., з яких 5 700 грн 00 к. заборгованості за тілом кредиту, 7 677 грн 90 к. заборгованості за нарахованими процентами, 91 грн 20 к. інфляційних збитків та 12 грн 64 к. нарахованих 3 % річних.
       29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») укладено договір відступлення права вимоги № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема до  ОСОБА_1 
       10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило таке право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023.
       Крім того 30 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75136547, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 13 000 грн 00 к. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.
        ОСОБА_1  не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 40 218 грн 11 к., з яких 13 000 грн 00 к. заборгованості за тілом кредиту, 26 980 грн 20 к. заборгованості за нарахованими відсотками, 208 грн 00 к. інфляційних збитків, 29 грн 91 к. нарахованих 3 % річних.
       27 січня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема до  ОСОБА_1 
       10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило таке право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01.
       Заочним рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 04 лютого 2025 року у позові відмовлено.
       Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами відступлення ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги позивачеві TOB «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитними договорами від 27 жовтня 2021 року № 8973887 та від 30 серпня 2021 року № 75136547, укладеними з ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що позивачем на підтвердження виникнення права вимоги не було надано до суду доказів оплати ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» ціни права вимоги позивачем. Відтак у позивача відсутнє порушене право, що підлягає судовому захисту.
       В апеляційній скарзі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просило заочне рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 04 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове – про задоволення позову.
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Зазначало, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що позивачем не доведено наявне у нього право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами від 27 жовтня 2021 року № 8973887 та від 30 серпня 2021 року № 75136547, укладеними з ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю доказів оплати за договорами відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01 та від 10 січня 2023 року № 10-01/2023. Умовами договорів відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01 та від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 сторонами досягнуто домовленостей на власний розсуд, у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема погоджено відстрочення оплати на 1065 календарних днів (пункт 7.2. договору) та визначено момент переходу права вимоги до боржників, а саме: в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (пункт 5.2 договору відступлення). Факт оплати за договорами відступлення згідно з пунктом 7.2 договору підтверджується актами зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року та від 31 березня 2023 року, згідно з якими сторони відповідно до статті 601 ЦК України дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у пунктах 1, 2 цього акту, в тому числі і за договорами відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10- 01/2023 та від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01. Наявні у матеріалах справи документи належним чином підтверджують перехід права вимоги на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до боржників, в тому числі і ОСОБА_1 
        ОСОБА_1  подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, як таке, що ухвалене із дотриманням норм процесуального права, відповідно до встановлених на підставі обставин справи правовідносин сторін та норм матеріального права, якими вони регулюються.
       Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.
       Частинами першою – четвертою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.        
       Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
       За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).
       Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Цим вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.
       Судом встановлено, що 27 жовтня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8973887 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 5 700 грн 00 к., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
       За даними довідки Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» на виконання умов договору № 8973887 27 жовтня 2021 року проведено платіж на суму 5 700 грн 00 к. на карту № НОМЕР_1 .
        ОСОБА_1  не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13 481 грн 74 к., з яких 5 700 грн 00 к. заборгованості за тілом кредиту, 7 677 грн 90 к. заборгованості за нарахованими процентами, 91 грн 20 к. інфляційних збитків та 12 грн 64 к. нарахованих 3 % річних.
       29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема до  ОСОБА_1 
       10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило таке право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023.
       Також встановлено, що 30 серпня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 в електронній формі шляхом підписання електронним підписом укладено договір позики № 75136547, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 13 000 грн 00 к. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.
       За даними довідки Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» 30 серпня 2021 року проведено платіж на суму 13 000 грн 00 к. на карту № НОМЕР_2 .
        ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 40 218 грн 11 к., з яких 13 000 грн 00 к. заборгованості за тілом кредиту, 26 980 грн 20 к. заборгованості за нарахованими процентами, 208 грн 00 к. інфляційних збитків, 29 грн 91 к. нарахованих 3 % річних.
       27 січня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема до  ОСОБА_1 
       10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило таке право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01.
       Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
       Щодо відступлення права вимоги
       Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
       Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
       Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
       Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
       Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
       - за кредитним договором № 8973887 від 27 жовтня 2021 року
       29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги № 29/11-1, відповідно до умов якого кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників (додаток № 1 до договору), укладеними між кредитором та боржниками, в тому числі за договором позики № 8973887, укладеним між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 .
       На підтвердження відступлення прав вимоги сторонами підписано договір відступлення прав вимоги № 29/11-1 від 29 листопада 2021 року, акт приймання-передачі реєстру боржників від 28 січня 2022 року до договору відступлення прав вимоги, реєстр боржників до договору, в якому ОСОБА_1 значиться за порядковим номером 1700, а також здійснено оплату за договором відступлення згідно з платіжним доручення № 36 від 28 січня 2022 року на суму 2 518 271 грн 80 к.
       10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. 
       Права вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору на підставі, в тому числі, договору відступлення прав вимоги № 29/11-1 від 29 листопада 2021 року між первісним кредитором та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАС».
       Відповідно до пункту 5.2 договору відступлення права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). 
       Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5 312 491 грн 59 к. без ПДВ (пункт 7.1. договору відступлення). 
       Пунктом 7.2 договору відступлення погоджено, що ціна договору сплачується новим кредитором кредитору, в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в пункті 12 цього договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному пункту 5.6.2. цього договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.
       З матеріалів справи встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було складено та підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення, що є додатком № 4 до вказаного договору та з якого видно, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207307, після чого новий кредитор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 
       Факт оплати за договором відступлення згідно з пунктом 7.2 договору підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, згідно з яким сторони відповідно до статті 601 ЦК України дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у пунктах 1, 2 цього акту, в тому числі і за договором відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10- 01/2023 в сумі 5 312 491 грн 59 к.
       Перелічені вище документи, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, підтверджують перехід права вимоги на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до боржників, в тому числі і ОСОБА_1 (порядковий номер в реєстрі боржників 80465) за договором позики № 8973887, зокрема і в частині оплати за договором відступлення № 10-01/2023.
       - за договором позики № 75136547 від 30 серпня 2021 року
       27 січня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого клієнт – первісний кредитор зобов`язався відступити за плату право грошової вимоги в сумі 135 164 792 грн 66 к., а фактор зобов`язався, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками. 
       На підтвердження відступлення прав вимоги сторонами було підписано договір відступлення прав вимоги № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року, акт приймання-передачі реєстру боржників від 27 січня 2022 року, реєстр боржників до договору, в якому ОСОБА_1 значиться за порядковим номером 1560, а також здійснено оплату за договором відступлення згідно з платіжним дорученням № 32465 від 27 січня 2022 року на суму 6 405 568 грн 95 к.
       10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. 
       Права вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору на підставі, в тому числі, договору факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року між первісним кредитором та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». 
       Відповідно до пункту 5.2 договору відступлення права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). 
       Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 794 503 грн 18 к. без ПДВ (пункт 7.1. договору відступлення). 
       Пунктом 7.2 договору відступлення погоджено, що ціна договору сплачується новим кредитором кредитору, в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в пункті 12 цього договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному пункту 5.6.2. цього договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.
       З матеріалів справи встановлено, що 10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було складено та підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення, що є додатком № 4 до вказаного договору та з якого видно, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 29141, після чого новий кредитор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 
       Факт оплати за договором відступлення згідно з пунктом 7.2 договору підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31 березня 2023 року, згідно з яким сторони відповідно до статті 601 ЦК України дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у пунктах 1, 2 цього акту, в тому числі і за договором відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01 в сумі 794 503 грн 18 к.
       Перелічені вище документи, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, підтверджують перехід права вимоги на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до боржників, в тому числі і ОСОБА_1 (порядковий номер в реєстрі боржників 26344) за договором позики № 75136547, зокрема і в частині оплати за договором відступлення № 10-03/2023/01.
       Щодо доведеності укладання кредитних договорів та розміру заборгованості
       Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
       Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
       Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
       Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
       Закон України «Про електронну комерцію» (далі – Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
       Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
       Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
       Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
       Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону).
       Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
       Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. 
       Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
       При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини першої статті 3 Закону).
       З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не було б укладено. 
       Як видно з матеріалів справи кредитні договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договорів встановлено, що  ОСОБА_1 при їх оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу, номер телефону.
        ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавці надіслали  ОСОБА_1 за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використав для підтвердження підписання договорів позики.
       Сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі  ОСОБА_1 для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
       Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
       Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
       Укладаючи кредитний договір № 8973887 від 27 жовтня 2021 року сторони погодили наступні умови:
       Згідно з пунктами 1.1., 1.3 – 1.8, 1.15, 1.17, 2.1, 2.2, 4.1 договору кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором.
       Загальний розмір (сума) кредиту становить 5 700 грн 00 к. Кредит надається строком на 60 днів з 27 жовтня 2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом: 26 грудня 2021. Позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у розмірі зазначеним пунктом 1.7.1 договору з 1-го по 30-й день користування кредитом 1,9900 %, а відповідно до пункту 1.7.2. договору з 31-го по 60-й день користування кредитом 2,5000 %.
       Рекомендована дата повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів у сумі 13 377 грн 90 грн – 26 листопада 2021 року. Визначено тип процентної ставки – фіксована.
       На дату укладання кредитного договору орієнтована реальна річна процентна ставка складає 17 845,46 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13 377 грн 90 к.
       Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_2 .
       Наслідком прострочення позичальником виконання зобов`язань із сплати платежів, передбачених цим договором, є здійснення кредитодавцем дій з врегулювання простроченої заборгованості, передбачених діючим законодавством. Позичальник відповідає перед кредитодавцем за зобов`язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать на праві власності, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.
       Укладаючи договір позики № 75136547 між сторонами було узгоджено наступні умови:
       Відповідно до пункту 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики.
       Згідно з пунктами 2.1, 5.1 договору сума позики за цим договором складає 13 000 грн 00 к., строк позики відповідно до пункту 2.2 договору 30 днів, останній день повернення позики 29 вересня 2021 року. Процентна ставка (базова) / день згідно з пунктом 2.3. договору складає 1,99 % фіксована; знижена процентна ставка / день становить 0,90 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою / день – 2,70 %; пеня / день – 2,70 %; орієнтовна річна процентна ставка – 1708, 53 %; орієнтовна загальна вартість позики – 16 492 грн 45 к.
       Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачено статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», позичальник ознайомився на сайті з офіційними правилами правової діяльності для споживачів фінансових послуг.
       Отже враховуючи вищенаведене, нарахування процентів за користування кредитами є правомірним, яке підтверджується умовами кредитних договорів та доказами кредитної заборгованості.
       Розрахунки заборгованості за кредитними договорами, укладеними між первісними кредиторами і  ОСОБА_1 , надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами, стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів.
       Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
       Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
       За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.        
       Таким чином з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, підстав для висновку про недоведеність факту отримання відповідачем кредитних коштів не має.
       Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
       Проте жодних доказів, які б спростовували розмір заборгованості або свідчили про її погашення  ОСОБА_1  суду не надав.
       Отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову.
       Щодо судових витрат
       Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Оскільки позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, з  ОСОБА_1  на користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 3 028 грн 00 к. сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а також 3 633 грн 60 к. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, що разом становить 6 661 грн 60 к.
       Окрім того ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн 00 к. у суді першої інстанції, та 12 000 грн 00 к. у суді апеляційної інстанції.
       Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
       Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
       Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).
       Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
       Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       У частині третій статті 137 ЦПК України вказано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
       Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження №61-44217св18).
       У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу – це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
       Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
       За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
       У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
       Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. 
       На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції до позовної заяви долучено:
- укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, відповідно до якого вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками цього договору; факт надання послуг підтверджується актом про надання юридичної допомоги; 
- заявку на надання юридичної допомоги № 322 від 14 серпня 2024 року до договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, відповідно до якої вартість послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 визначена у такому розмірі: надання усної консультації – 4 000 грн 00 к. тривалістю 2 год із розрахунку 2 000 грн 00 к. / 1 год; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 9 000 грн 00 к. тривалістю 3 год із розрахунку 3 000 грн 00 к. / 1 год;
- витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 02 жовтня 2024 року до договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, відповідно до якого сторони погодили надання таких послуг та їх вартість: надання усної консультації – 4 000 грн 00 к. тривалістю 2 год із розрахунку 2 000 грн 00 к. / 1 год; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 9 000 грн 00 к. тривалістю 3 год із розрахунку 3 000 грн 00 к. / 1 год.
       Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 13 000 грн 00 к.
       Водночас апеляційний суд зауважує, що станом на 01 травня 2025 року докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції ТОВ «Коллект Центр» не надано, а тому підстав для стягнення таких з ОСОБА_1 наразі немає.
       Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити.
       Заочне рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 04 лютого 2025 року скасувати і ухвалити нове.
       Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1 задовольнити.
       Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса – вул. Мечникова, 3, офіс 306, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № 8973887 від 27 жовтня 2021 року у сумі 13 481 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн 74 к., з яких: 5 700 грн 00 к. – заборгованість за тілом кредиту, 7 677 грн 90 к. – заборгованість за нарахованими процентами, 91 грн 20 к. – інфляційні збитки, 12 грн 64 к. – 3 % річних та за договором позики № 75136547 від 30 серпня 2021 року у сумі 40 218 (сорок тисяч двісті вісімнадцять) грн 11 к., з яких: 13 000 грн 00 к. – заборгованість за тілом кредиту, 26 980 грн 20 к. – заборгованість за нарахованими процентами, 208 грн 00 к. – інфляційні збитки, 29 грн 91 к. – 3 % річних, а всього 53 699 (п`ятдесят три тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) грн 85 к.
       Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса – вул. Мечникова, 3, офіс 306, м. Київ, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 661 (шість тисяч шістсот шістдесят одна) грн 60 к. та 13 000 (тринадцять тисяч) грн 00 к. у відшкодування витрат на правничу допомогу.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                        О. С. Панасюк

Судді:                                                                О. Ю. Береговий

                                                                               О. В. Ковальчук