Справа № 168/878/24  Провадження №33/802/304/25 	Головуючий у 1 інстанції:Хаврона О. Й. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Панасюка І.І., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 03 квітня 2025 року щодо  ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 21.07.2024 о 00 год. 31 хв. керувала автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням Т0309 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР.
В поданій апеляційній скарзі захисник Панасюк І.І. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що оригінал протоколу відрізняється від його копії, яку надано ОСОБА_1 , зокрема в частині часу вчинення правопорушення. Також посилається на те, що на відеозаписі відсутня пропозиції працівників поліції пройти освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. Крім того, свідок ОСОБА_3 підтвердила той факт, що пропозиції пройти освідування на стан сп`яніння не було. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 773204 від 21 липня 2024 року складеного щодо неї за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 , а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого зафіксовано ознаки сп`яніння  ОСОБА_1 , зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці (а.с.3), відеозаписами з бодікамер працівників поліції (а.с.9), рапортом працівника поліції Шаповалова В. (а.с.8), а також іншими матеріалами справи.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, працівник поліції мав право запропонувати їй пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.
Так, згідно рапорту старшого інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Шаповала В., під час складання адміністративного протоколу велася фіксація на нагрудну бодікамеру, однак із технічних причин, відео є неповне оскільки у бодікамері відбувся збій, через що деякі файли були втрачені.
Крім того, у вказаному рапорті поліцейський зазначив, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», а також в медичному закладі, на що остання відмовилась (а.с.8).
Разом з тим, не дивлячись на те, що відеозапис є неповним, перегляд його змісту вказує на те, що процедура огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.
Так, згідно відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 неодноразово повідомляла працівника поліції, що випила келих пива, при цьому просила не складати протокол та вимкнути камеру. Працівник поліції зачитав протокол ОСОБА_1 в її присутності, довів зміст протоколу до її відома. Крім того, в ході складення протоколу, працівник поліції роз`яснив, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння також складається протокол (22 хв. відеозапису). Також на відео зафіксовано, що працівник поліції у відповідь на адресу ОСОБА_1 повідомив, що є алкотестер «Драгер», який покаже чи є норма алкоголю (08.44 хв. відеозапису). В подальшому ОСОБА_1 після оголошення їй змісту протоколу заперечень щодо обставин, викладених у протоколі не заперечила, лише, просила не складати протокол. Правом надати письмові пояснення не скористалась (а.с.9).
Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Наданий відеозапис відображають подію адміністративного правопорушення та містить відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Крім того, факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в апеляційній скарзі не оспорюється.
Щодо посилання захисника в апеляційній скарзі як на підставу скасування постанови, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення в графі часу вчиненого правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.
Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 КУпАП.
Так, у вказаному протоколі, дійсно, працівником поліції зроблено виправлення запису щодо часу вчиненого правопорушення, а саме спочатку зазначено «00 год. 51 хв.» та потім виправлено на «00 год. 31 хв.».
Відповідно до пункту 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Між тим, здійснене поліцейським виправлення у протоколі часу вчиненого правопорушення (різниця в часі незначна - 21 хвилина) не вплинуло на правильність встановлення події правопорушення, викладення змісту правопорушення та можливість для суду перевірити обставини щодо вчинення/не вчинення цією особою правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду такі виправлення в протоколі не стосуються суті адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та є очевидно механічними та не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому не є безумовною підставою для скасування судового рішення.
При цьому слід відмітити, що обставини правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , зафіксовані на бодікамеру поліцейського. Вказаний відеозапис долучений до матеріалів справи (а.с.9). 
Крім того, стороною захисту не оспорюється той факт, що на відео зафіксовано саме ОСОБА_1 у час та місці, вказаних в оскаржуваному судовому рішенні. Також в даній справі вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення, а сукупністю вищенаведених доказів, тому такі доводи апелянта ніяким чином не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та вчинення нею адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину.
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.
Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Панасюка І.І. – залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 03 квітня 2025 року щодо  ОСОБА_1  – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                          В.П. Денісов