Ухвала
про вирішення клопотання про зупинення 
виконання судового рішення
 
08 травня 2025 року
м. Київ
справа № 727/4941/17
провадження № 51-  1032 ск 25 
Суддя-доповідач Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , здійснюючи підготовчі дії до касаційного розгляду кримінального провадження стосовно  ОСОБА_2 ,
встановила: 
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 вересня 2023 року  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до покарання за:
- ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК) у виді позбавлення волі на строк 4 років з конфіскацією майна, окрім житла; 
- ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна, окрім житла, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права займатися адвокатською діяльністю строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2  покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна, окрім житла, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права займатися адвокатською діяльністю строком на 3 роки;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено до покарання за:
- ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК) у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, окрім житла, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки та на підставі ст. 54 КК позбавлено ОСОБА_3 спеціального звання «підполковник поліції»;
- ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна, окрім житла, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, окрім житла, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки та на підставі ст. 54 КК позбавлено ОСОБА_3 спеціального звання «підполковник поліції»;
 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засуджено до покарання за:
- ч. 3 ст. 369 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, окрім житла, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки та на підставі ст. 54 КК позбавлено ОСОБА_4 спеціального звання «підполковник поліції»;
- ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна, окрім житла, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, на підставі ст. 55 КК з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки та на підставі ст. 54 КК позбавлено ОСОБА_4 спеціального звання «підполковник поліції».
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2025 року вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 залишено без змін. 
Не погоджуючись з вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 вересня 2023 року та ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2025 року засуджені ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися з касаційними скаргами до Верховного Суду.
Ухвалами Касаційного кримінального суду Верховного Суду відкрито касаційне провадження:
-  31 березня 2025 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 ;
- 03 квітня 2025 рокуза касаційною скаргою засудженого ОСОБА_3 ;
- 08 травня 2025 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_2 
на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 вересня 2023 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2025 року стосовно них.
Ухвалою Суду від 08 квітня 2025 року витребувано з Шевченківського районного суду міста Чернівців матеріали кримінального провадження (справа № 727/4941/17) стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з метою перегляду в касаційному порядку, зупинено виконання судових рішень стосовно засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК, суддя-доповідач після відкриття касаційного провадження протягом 10 (десяти) днів без виклику сторін кримінального провадження вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Засуджений ОСОБА_2  заявив клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки:
- примусове виконання судового рішення унеможливить поворот виконання рішення у разі його скасування;
- міру запобіжного заходу засудженим суд першої інстанції залишив до вступу вироку в законну силу у виді застави;
- розгляд кримінального провадження триває більше 8 років, міра запобіжного заходу не змінювалась, покладені процесуальні обов`язки сумлінно виконувались, що свідчить про процесуальну дисциплінованість та деякі сумніви суддів апеляційної інстанції  в позитивних перспективах для цього рішення при перегляді його судом касаційної інстанції;
- після постановлення ухвали суду апеляційної інстанції він не взятий під варту;
- відмова в зупиненні виконання оскаржуваних судових рішень порушить його право на рівність та неупередженість з іншими засудженими в цьому кримінальному провадженні при розгляді касаційної скарги.
Окремо засуджений ОСОБА_2 зазначає, що згідно даних медичних документів, копії яких додані, у нього наявні тяжкі хронічні захворювання, одне з яких було вперше  виявлено та діагностовано після перегляду вироку місцевого суду судом апеляційної інстанції, що не було враховано під час постановлення цього рішення.
Доводи клопотання про те, що примусове виконання судового рішення унеможливить поворот виконання рішення у разі його скасування, не може бути безумовною  підставою для зупинення виконання рішень, оскільки питання щодо необґрунтованості та незаконності оскаржуваного судового рішення не може бути предметом розгляду на стадії відкриття провадження, так як оцінку законності судового рішення може бути надано лише під час касаційного розгляду кримінального провадження по суті.
Водночас, відповідно до змісту положень, передбачених ч. 4 ст. 532 КПК, судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення, у зв`язку з чим вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 вересня 2023 року, залишений без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2025 року, в установленому законом порядку набрав законної сили, та згідно КПК підлягає виконанню. Тому, з урахуванням зазначеного,  доводи клопотання про те, що міру запобіжного заходу засудженим суд першої інстанції залишив до вступу вироку в законну силу у виді застави, розгляд кримінального провадження триває більше 8 років, міра запобіжного заходу не змінювалась, покладені процесуальні обов`язки сумлінно виконувались, що свідчить про процесуальну дисциплінованість та деякі сумніви суддів апеляційної інстанції  в позитивних перспективах для цього рішення при перегляді його судом касаційної інстанції,  після постановлення ухвали суду апеляційної інстанції він не взятий під варту, також не є безумовною підставою для зупинення виконання вироку.
Щодо посилань засудженого на наявність у нього захворювань, що зумовлює необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень на час касаційного провадження вважаю за необхідне зазначити наступне.
Так, положеннями ч. 2 ст. 84 КПК передбачено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 539 КПК, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання прозвільнення від покарання за хворобою. Порядок розгляду такого питання врегульований положеннями статті 539 КПК.
З урахуванням зазначеного та за наявності для того обґрунтованих підстав, ОСОБА_2 не позбавлений можливості, в порядку, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 537, 539 КПК, вирішити питання про звільнення від покарання за хворобою, у відповідності до положень ст. 84 КК. 
Крім того, колегія суддів зауважує, що, наводячи доводи стосовно необхідності зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки виконання таких стосовно засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зупинено, Суд звертає увагу, що таке рішення було прийнято з інших підстав, відмінних від наявних в клопотанні засудженого ОСОБА_2 , та в клопотанні відсутні аргументи, яким чином це порушить його права при розгляді касаційної скарги.
Таким чином, з огляду на сукупність даних про особу засудженого ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах провадження за скаргою, в тому числі даних про особу, зазначених у судовому рішенні (яке набрало законної сили), відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_2 про зупинення виконання вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 вересня 2023 року, який залишений без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2025 року.
Керуючись ст. 430 КПК,  
постановила:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про зупинення виконання вироку Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 вересня 2023 року та ухвали Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2025 року стосовно нього залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                ОСОБА_1