ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року                            м.Дніпро                   Справа №  904/2815/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:                          Дарміна М.О., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Карпенко А.С.

представники сторін:
від позивача:        не з`явився                                        
від відповідача:  Коваль М.О. - адвокат, довіреність №б/н від 17.06.2024р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024р.           
(суддя Бєлік  В.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 04.11.2024р.)
у справі
за позовом:     Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький", Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Чистопіль
про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії №7/ЕЕС-2022 від 27.01.2022р., у загальному розмірі 947 289,21грн.      
                                                               
                                                         ВСТАНОВИВ:

1.     Короткий зміст позовних     вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" заборгованість за договором постачання електричної енергії №7/ЕЕС-2022 від 27.01.2022 у загальному розмірі 947 289,21 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 507 172,97 грн., пені у розмірі 338 284,85 грн., 3% річних у розмірі 27 785,67 грн., інфляційних втрат у розмірі 74 045,72 грн., а також просить стягнути 14 209,34 грн. судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 507 172,97 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором постачання електричної енергії №7/ЕЕС-2022 від 27.01.2022 щодо повної та своєчасної оплати прийнятої від останнього електричної енергії.

2.      Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у    справі.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024р. у справі №904/2815/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький"    на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти" основний борг у розмірі 507 172,97 грн., пеню у розмірі 29 286,02 грн., 3% річних у розмірі 27 785,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 74 045,72 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 529,47 грн. В решті позову відмовлено.

3.    Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
    Не погодившись із зазначеним рішенням суду, з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024р. у справі №904/2815/24 у частині задоволених позовних вимог та прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні    позову у повному обсязі.

4.    Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції під час встановлення обставин у справі та оцінці аргументів сторін, була взята до уваги, виключно позиція Позивача, справа була розглянута поверхнево, що вплинуло на зміст рішення, яке складено з помилками.
За доводами Скаржника, фактично все майно як нерухоме так і рухоме, належне Апелянту з лютого 2022 року перебуває на окупованих територіях, власники цього майна не мають доступу до відповідних документів щодо господарської діяльності Апелянта, а також можливості впливати на ведення господарської діяльності Апелянта на окупованих територіях. Дії по зміні місцезнаходження останнього на: Дніпропетровська область, Нікопольський р-н, село Чистопіль не мають жодного відношення до можливості відновлення здійснення господарської діяльності Апелянтом, в обсязі та за напрямками, які мало останнє, до повномаштабного вторгнення військ російської федерації на територію України та введення воєнного стану.
Апелянт зазначає, що з початку фактичної окупації території Молочанської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області російськими окупаційними військами та до серпня 2022 року Апелянтом, з урахуванням дозволу окупаційної влади, та задля уникнення епізоотичного колапсу на відповідних територіях, через можливий масовий падіж свійської птиці, здійснювалася діяльність, спрямована на реалізацію вказаних активів. У тому числі, споживалася електрична енергія.
При цьому, Скаржник стверджує, що наприкінці липня 2022 року відбулося силове захоплення офісних та виробничих приміщень Апелянта представниками російських окупаційних військ, та з цього моменту працівники, які залишилися та директор, не могли впливати на господарську діяльність та повноцінно керувати нею, у зв`язку з чим власниками Апелянта було прийнято рішення про зупинення у повному обсязі виробничої діяльність Товариства з 01 серпня 2022 року. З урахуванням обставин зазначених вище та задля мінімізації негативних наслідків, Апелянт звернувся до ПАТ "Запоріжжяобленерго" як оператора системи розподілу з листом № 142/01 від 09.08.2022 щодо тимчасового, на період дії воєнного стану та до повної деокупації відповідних населених пунктів, припинення постачання електричної енергії на відповідні об`єкти Апелянта. Відповідь від ОСР на вказаний лист Апелянтом отримана не була.  
Скаржник зауважує, що на заяву Відповідача щодо здійснення перерахунку обсягів електричної енергії за період липень-вересень 2022 року ПАТ "Запоріжжяобленерго" була надана відповідь (лист від 10.11.2023р. № 007-66/5474) зі змісту якої вбачається, що питання стосовно корегування нарахованих обсягів електричної енергії Апелянта за відповідний період, не є вирішеним остаточно, та наразі останнім не отримана відмова, зі сторони ПАТ "Запоріжжяобленерго" щодо здійснення відповідного корегування.
Також, на думку Апелянта, судом першої інстанції не був врахований лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.04.2023 № 4316/20.5/7-23 щодо перебування певних територій у тимчасовій окупації ОСР . У даному випадку ПАТ "Запоріжжяобленерго" не має можливості відстежувати обсяги надходження електроенергії до мереж розподілу, а також, визначити від чиїх мереж здійснюється розподіл та куди надходить вироблена електроенергія під час окупації території, тому покази по об`єктах споживачів, розташованих на окупованих територіях, як щодо споживання так і щодо генерації, мають прийматися рівними нулю.
На переконання Скаржника, після початку тимчасової окупації території Пологівського району Запорізької області, захоплення будівель та майна Апелянта з кінця липня 2022 року, фактичне споживання електричної енергії здійснювалося не на потреби електроустановок Апелянта, а на потреби окупаційної влади країни агресора. 
Також Апелянт стверджує, що наразі, він не може підтвердити або спростувати факт отримання від Позивача відповідних актів, оскільки останні були надіслані на електронну пошту працівника, який перебував на окупованій території. Крім того, обов`язок доведення законності заявлених позовних вимог покладається на Позивача, а тому саме він повинен був надати обґрунтований розрахунок заявлених позовних вимог, що останнім зроблено не було.
Скаржник зауважує, що зі змісту довідки ПАТ "Запоріжжяобленерго" № 007-66/671 від 21.02.2024 щодо підтвердження спожитих обсягів електричної енергії, доданої Позивачем до позову, є незрозумілим, у який з передбачених п.п.2 п.9 Положення способів ОСР була отримана інформація про фактичні обсяги споживання електричної енергії Апелянтом. Щодо довідки ПАТ "Запоріжжяобленерго" № 007-66/4125 від 19.09.2024, то остання була подана Позивачем з порушенням строків визначених процесуальним законодавством (ст. 80 ГПК України), тому не може бути взята до уваги судом під час ухвалення рішення по справі. При цьому вказані довідки не містять відомостей щодо середньодобового споживання електричної енергії Позивачем за липень – вересень 2021 року (аналогічному періоді попереднього року), а також, відомостей щодо застосованих коефіцієнтів приросту/зниження споживання електричної енергії при розрахунку обсягів електроспоживання. Отже відсутні достатні підстави для покладання на Апелянта обов`язку оплатити поставлену електроенергію лише за даними її середньодобового споживання, а тому спірне рішення у частині стягнення на користь Позивача суми основного боргу у розмірі 507 172,97 грн. є незаконним та підлягає скасуванню .
Позивач з лютого по вересень 2022 року взагалі не мав права здійснювати господарську діяльність з постачання електричної енергії, як і ОСР передавати її лініями електропередач Апелянту на ТОТ. Також, незважаючи  на нездійснення попередньої оплати за серпень 2022р., Позивач , всупереч п.5.10. Договору, продовжував здійснювати таку поставку у серпні - вересні 2022 року, таким чином, враховуючи, що Апелянт знаходився на тимчасово окупованій території, на думку останнього свідчить про те, що Позивач здійснював поставку електричної енергії у вказаний період на власний ризик. 
На думку Скаржника, всі підписані представниками Позивача та Апелянта у період часу з лютого по червень 2022 року та сформовані Позивачем за період з липня по вересень 2022 року акти купівлі-продажу електроенергії є нікчемними правочинами, що не мають жодних правових наслідків (крім пов`язаних з їх недійсністю). При цьому подальша перереєстрація у 2023 році місцезнаходження Апелянта не може змінити його правовий статус за період часу з лютого по вересень 2022 року. 
У скарзі йдеться про те, що з урахуванням відсутності у Позивача права на отримання заявлених до стягнення грошових коштів , а у Апелянта кореспондованого зобов`язання їх сплачувати, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, про стягнення на користь Позивача суми основного боргу у розмірі 507 172,97 грн..
До того ж, враховуючи безпідставність стягнення боргу, відсутні правові підстави для стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних. Крім того, судом першої інстанції не були прийняті до уваги пояснення Апелянта у частині стягнення пені за часткове або неповне невиконання зобов`язань за Договором, оскільки його невиконання є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) визнаними на загальнодержавному рівні, а саме, військова агресія Російської Федерації та перебування останнього на ТОТ. 

5.    Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Позивач у відзиві вказує на те, що Апелянт не звертався до Позивача як до постачальника із заявою про неможливість здійснення оплати. Крім того, Положенням про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженим Наказом Міністерства енергетики України від 13 квітня 2022 року № 148  (чинний на момент виникнення спірних правових відносин), безпосередньо встановлений механізм визначення обсягів споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях.
Функції оператора системи розподілу на території знаходження об`єктів Апелянта за спірний період та на момент подання цієї заяви здійснює ПАТ "Запоріжжяобленерго", до якого звертався Позивач з запитом про обсяги електричної енергії, що використані на об`єкті Апелянта, яким  підтверджені обсяги електричної енергії, використаної Апелянтом, у період з липня по вересень 2022 року.
Щодо застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», то Позивач вважає суперечливою позицію Апелянта з даного питання, оскільки останній з посиланням на вищезгадану норму закону вказує, що Позивач з лютого по вересень 2022 року не мав права здійснювати господарську діяльність з постачання електричної енергії, як і ОСР передавати її лініями електропередач Апелянту на ТОТ,  разом з тим зазначає, що до серпня 2022 року він споживав електричну енергію з дозволу окупаційної влади. Також, на думку Позивача, здійснюючи протягом лютого-липня 2022 платежі за поставлену електричну енергію Апелянт вчинив конклюдентні дії, що свідчить про його свідомий намір отримувати електричну енергію на умовах Договору. Крім того, на виконання умов Договору Скаржником 26.07.2022 було здійснено платежі за серпень 2022 року кожний у розмірі 186 578,23 грн., викладене на переконання Позивача свідчить про те, що  ТОВ «ППК «Запорізький» функціонувало та споживало електричну енергію у липні-серпні 2022 року (включно). Таким чином, Позивач діяв добросовісно, намагаючись забезпечити Апелянта електричною енергією, щоб останній мав можливість здійснювати господарську діяльність. Постачання електричної енергії було припинено, а Договір розірвано в односторонньому порядку 05.09.2024, що збігалося із датою отримання від ПАТ "Запоріжжяобленерго" відповідного сповіщення.
Що стосується перебування нерухомого майна на тимчасово окупованій території, то у відповідності до ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України окрім нерухомого майна на тимчасово окупованій території, Апелянт може володіти й іншими об`єктами цивільних прав (кошти на рахунках тощо).
За висновками Позивача, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви, зазначені у даній скарзі щодо скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди Апелянта з висновками зробленими судом першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. 

6.    Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Дармін М.О., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2024р. витребувано       у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/2815/24. 
04.12.2024 р. справа № 904/2815/24 надійшла на адресу Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2024р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 16.04.2025.
У судовому засіданні 16.04.2025 представник  Відповідача надав пояснення у справі.
Представник Позивача у судове засідання не з`явився.
Беручи до уваги, що неявка Позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.
У судовому засіданні 16.04.2025 була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

         7.    Встановлені судом обставини справи.
27.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Нові енергетичні проекти” (Постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" (Споживачем) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 7/ЕЕС-2022. 
Умови Договору розроблені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).
Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Згідно з п. 5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, що зазначений в Комерційній пропозиції (Додаток № 1 до Договору).
Відповідно до п. 5.3. Договору у п. 1 Комерційної пропозиції вказано механізм визначення ціни на електричну енергію для споживача у відповідному розрахунковому періоді.
Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках на оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4. Договору).
Згідно п. 5.5. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць який починається з 01 числа місяця та закінчується в останній день місяця.
Пунктом 5.6. Договору передбачено, що розрахунки споживача за цим Договором здійснюються виключно на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок), вказаний у рахунку на оплату.
Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему.
Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору.
Згідно з п. 5.8. Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку та/або у Комерційній пропозиції, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у Комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.
Згідно з  п.п. 8 п. 6.2. Договору, у разі ненадання протягом п`яти робочих днів з дня отримання актів письмової мотивованої відмови або письмового повідомлення з обґрунтуванням від підписання Акта купівлі-продажу електричної енергії та інших актів за розрахунковий період уважається, що такі Акти купівлі-продажу електричної енергії та інші акти за розрахунковий період прийнято без розбіжностей та підписано.
Відповідно до п.п 6 п.7.2. Договору постачальник зобов`язується до 13 (тринадцятого) числа включно місяця, наступного за розрахунковим, сформувати та направити на електронну пошту споживача Акт купівлі-продажу електричної енергії за розрахунковий період, що складений на підставі даних комерційного обліку споживача, узгоджених з Оператором системи розподілу (передачі). В особистому кабінеті споживача Акт купівлі-продажу електричної енергії за розрахунковий період переглядається та завантажується разом з деталізованим розрахунком ціни згідно механізму, наведеного в Комерційній пропозиції.
Відповідно до п. 14.9. Договору, платіжні документи (рахунки) на оплату вважаються зробленими належним чином та вважаються отриманими споживачем, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані одним або декількома способами за вибором постачальника, а саме: через особистий кабінет споживача на офіційному вебсайті постачальника або електронною поштою на е-mail cпоживача, що зазначений у Договорі або поштовим зв`язком, кур`єром за реквізитами, зазначеними у Договорі чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу.
За умовами п. 4 Комерційної пропозиції сторонами договору визначено наступні терміни (строки) оплати: 
- до 25 числа місяця, що передує розрахунковому - 25 % від прогнозної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії в розрахунковому періоді (далі - прогнозна вартість);
-      першого банківського дня розрахункового періоду - 25 % прогнозованої вартості;
-      до 10 числа розрахункового періоду - 25 % прогнозованої вартості;
-      до 15 числа розрахункового періоду - 25 % прогнозованої вартості;
- протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надання рахунку - остаточний розрахунок по факту споживання в розрахунковому періоді.
У п. 13 Комерційної пропозиції зазначені заявлені обсяги споживання електричної енергії з березня по грудень 2022 року.
Пунктом 14 передбачена можливість коригування заявленого обсягу споживання електричної енергії споживачем, в тому числі в кабінеті споживача.
Згідно з п. 5.15 Договору та п.16 Комерційної Пропозиції, звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії проводиться шляхом повідомлення споживачем постачальнику фактичного обсягу спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді до 5 (п`ятого) числа місяця наступного за розрахунковим, у довільній формі.
ТОВ “Нові енергетичні проекти” у повному обсязі виконало зобов`язання з постачання електричної енергії Споживачу, у тому числі протягом березня - вересня 2022 року.
Обмін документами протягом дії Договору відбувався засобами електронного зв`язку на адреси, вказані в заяві-приєднання та тексті Договору.
ППК “Запорізький” у повному обсязі виконало свої договірні зобов`язання з оплати переданої електричної енергії за березень-червень 2022 року та частково за липень 2022 року.
Між тим, оплату за спожиту електричну енергію частково за липень 2022 року та в повному обсязі не оплатило за серпень-вересень 2022 року Відповідачем не оплачено.
Згідно  листа ПАТ “Запоріжжяобленерго” № 007-72/4323 від 05.09.2022 ТОВ “ППК “Запорізький” припинено постачання електроенергії з 05.09.2022.
ТОВ “Нові енергетичні проекти” на вказану в Договорі електронну адресу направляло ППК “Запорізький” рахунки та акти приймання-передачі за липень-вересень 2022 року. Відповіді не отримано.
З урахуванням положень п.п. 8 п. 6.2. Договору, у зв`язку з  відсутністю протягом п`яти робочих днів з дня отримання актів письмової мотивованої відмови або письмового повідомлення з обґрунтуванням від підписання акта купівлі-продажу електричної енергії та інших актів за розрахунковий період , такі акти Позивач вважав, що вони прийняті Відповідачем без розбіжностей та підписано.
За твердженням Позивача, при розрахунку обсягів поставленої електричної енергії ТОВ “Нові енергетичні проекти” виходило з вимог пункту 5.14. Договору, що порядок організації комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії визначені Кодексом комерційного обліку, який затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 року, а також Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України №148 від 13.04.2022 р.
Докази звернення ТОВ “ППК “Запорізький” до ТОВ “НЕП” щодо припинення дії договору від 27.01.2022 № 7/ЕЕС-2022 про постачання електричної енергії споживачу чи з заявою про реструктуризацію боргу у матеріалах справи відсутні.
Разом з тим, ТОВ “НЕП” отримано від ТОВ “ППК “Запорізький” копії листів № 114/01 від 19.09.2022 щодо тимчасового припинення дії договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (заява-приєднання від 04.12.2018) та № 09/10/2023 від 09.10.2023 про перерахування обсягів електричної енергії, які адресовані ПАТ “Запоріжжяобленерго”.
Також матеріали справи свідчать по те, що 18.08.2023 ТОВ “Нові енергетичні проекти” звернулося до ТОВ"Племптахокомбінат “Запорізький” з претензією № 1788/09-2023 про оплату заборгованості, на яку останнім надано відповідь № 15/09/2023 від 15.09.2023 щодо неможливості погасити заборгованість через відсутність доступу до документації, яка знаходиться на тимчасово окупованій території.
На підтвердження обсягів використаної Відповідачем електричної енергії Позивачем надана інформація оператора системи розподілу-ПАТ “Запоржжяобленерго” та його лист № 007-66/671 від 21.02.2024 року.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на вимогу ТОВ “НЕП”, ПАТ “Запоріжжяобленерго” було здійснено перерахунок обсягів споживання електроенергії ТОВ “ППК “Запорізький” за серпень 2022 року в меншу сторону.
Відповідач спожиту у липні-вересні 2022 року  електричну енергію з яких: за липень 2022р. - 46 173,43 грн.; за серпень 2022р. - 415 577,45 грн.; за вересень 2022р. - 45 422,09 грн. не оплатив.
У зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язання з оплати основного боргу, Позивачем нараховані пеня за загальний період  з 08.08.2022 – 12.06.2024 у розмірі 338 284,85 грн., 3% річних у розмірі 27 785,67 грн. за цей період та інфляційні втрати за загальний період з серпня 2022 року по травень 2024 року у розмірі 74 045,72 грн.
Неоплата Відповідачем  вказаних вище сум слугувало підставою для звернення Позивача з позовом у даній справі. 
За результатом розгляду поданого Позивачем позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення, яке обґрунтовано тим, що заборгованість за липень-вересень 2022 року у розмірі 507 172,97 грн. Позивачем доведена належним чином. Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення розрахунків по Договору, суд визнав обґрунтованими вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3 % річних, інфляційних втрат та пені. Разом з тим, суд здійснив перерахунок пені, що була заявлена Позивачем, у зв`язку з неправильним визначенням її розміру останнім, а також визнав наявними підстави для зменшення розміру цієї штрафної санкції на 90%.
        
        8.    Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Оскільки предметом апеляційного оскарження у даному випадку є рішення суду у частині задоволених позовних вимог про стягнення  з Відповідача боргу у сумі  507 172,97 грн., пені у сумі 29 286,02 грн., 3% річних у сумі 27 785,67 грн. та інфляційних втрат у сумі 74 045,72 грн., то відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення лише у цій частині. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення частковому скасуванню з огляду на наступне.
Відповідно до приписів ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Частиною 1 ст.4 вказаного Закону визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до положень ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.      
Згідно з ч.2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.
Пунктом 1.1.2 Правил (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу - це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.
Відповідно до пункту 3.1.1 Правил, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач приєднався до умов договору шляхом підписання заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Пункт 3.1.6 Правил встановлює, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; 5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; 6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.
За умовами пункту 3.1.8 Правил, договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.
Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору (пункт 4.8 Правил)).
Пунктом 4.12 Правил визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Згідно з пунктом 4.13 Правил, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Відповідно до пунктів 4.21, 4.29 Правил, оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу. Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору).
Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору. Датою отримання платіжного документа вважається, зокрема, дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії (підпункт 5 пункту 4.14 Правил).
Пунктом 4.3 Правил визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Відповідно до п. 9.1.2 Кодексу обсяг, формат та порядок обміну (передачі/отримання) даних комерційного обліку визначається регламентами та протоколами інформаційного обміну адміністратору комерційного обліку (АКО), а також укладеними договорами між відповідними сторонами інформаційного обміну. Дані комерційного обліку електричної енергії надаються винятково стороні договору та в обсязі, визначеному його умовами.
Щодо досліджуваної справи, то  на підтвердження кількості поставленої Відповідачу електроенергії Позивач надав рахунки на оплату та акти приймання-передачі за липень-вересень 2022 року (т.1, а.с.73-99). 
Як свідчать матеріали справи, позивачем акти купівлі-продажу електричної енергії та рахунки за розрахункові періоди за спожиту електричну енергію Відповідачу направлялись на електронну пошту, вказану у договорі, що не суперечить умовам договору та закону. 
У відповідності до п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
За вимогами п. 9.1.1 розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку    та затверджуються Регулятором.
Таким чином, обсяг електричної енергії, використаної відповідачем, визначається оператором системи розподілу ПАТ "Запоріжжяобленерго".
При цьому з метою врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану наказом Міністерства енергетики України №148 від 13.04.2022 затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану (чинного на момент спірних відносин).
Відповідно до п.п.2 п.9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України 13 квітня 2022 року № 148, обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються:
- з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення);
- приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам;
- приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача;
- у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.
Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи.
З огляду на відсутність даних щодо показів лічильників на об`єктах Відповідача або підстав визначати такі покази рівними нулю оператором системи розподілу правомірно застосовано саме розрахунок за середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії.
Для з`ясування фактичного обсягу споживання електричної енергії Відповідачем за спірний період Позивач звернувся до надавача послуг з розподілу електричної енергії – ПАТ"Запоріжжяобленерго", яке шляхом електронного листування підтвердило обсяги споживання ТОВ"Племптахокомбінат "Запорізький" , у тому числі, за спірний період.
Таким чином, у даному випадку, Позивачем у порядку, унормованому вищенаведеними положеннями законодавства, було визначено обсяги споживання Позивачем електроенергії у спірний період.
Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 2.3.5 Правил, у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.
       Між тим, докази звернення до Позивача з відповідного питання Відповідачем не надано.
      ТОВ"Племптахокомбінат "Запорізький", заперечуючи проти визначених Позивачем на підставі відомостей оператора систем спожитих обсягів електроенергії, не надає суду жодних належних і допустимих доказів у розумінні ст.ст.   76,      77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження своєї позиції та у спростування наданих ПАТ"Запоріжобленерго" даних.
При цьому судом не встановлені обставини щодо наявності спорів між ТОВ “ППК “Запорізький” та ПАТ “Запоріжжяобленерго” стосовно обчислення обсягів наданих послуг з розподілу електричної енергії, здійснених на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР та Споживачем.
Також, матеріали справи не містять доказів, що протягом липня - вересня 2022 року Відповідач не отримував електричну енергію від Позивача, не надав жодного доказу, що він у передбачений договором спосіб повідомив Позивача з 24.02.2022 про виникнення аварійних ситуацій, знеструмлення чи припинення електропостачання, відсутність електропостачання об`єктів споживача у спірний період, пошкодження/руйнування електроустановок Відповідача до непридатного для споживання стану.
Навпаки,  за твердженням самого Скаржника, з початку фактичної окупації території Молочанської міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області російськими окупаційними військами та до серпня 2022 року Апелянтом, з урахуванням дозволу окупаційної влади, здійснювалася діяльність, спрямована на реалізацію активів.
При цьому 26.07.2022 Відповідачем частково оплачені виставлені за липень 2022 року рахунки (т.1 а.с.100, 101), що не заперечується  останнім.
Здійснення Скаржником протягом лютого-липня 2022 платежів , свідчить про його намір отримувати електричну енергію на умовах Договору, тому  вказані дії обґрунтовано  вважались Позивачем як такі, що направленими на виконання договору.
Одночасно, матеріали справи не містять доказів звернення Відповідача у вказаний період саме до Позивача, як до контрагента за договором, про невикористання електричної енергії, неможливості її оплати, а також розірвання чи зупинення договору тощо, отже у Позивача зі свого боку, були відсутні підстави для невиконання умов договору. 
Не знайшли підтвердження доводи  апелянта й про нерозірвання Позивачем договору у зв`язку з неоплатою, оскільки згідно з матеріалами  справи, Позивачем було розірвано договір з  05.09.2022 за його ініціативою, про що завчасно було повідомлено споживача листом від 15.08.2022 (т.1 а.с.43).
Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених обставин справи, Позивачем доведено факт наявності боргу у Відповідача з оплати отриманої електроенергії у сумі 507172,97грн.
Отже, з огляду на невиконання Відповідачем зобов`язань за договором №7/ЕЕС02022 від 27.01.2022 у частині повної та своєчасної оплати поставленої у спірний період електричної енергії, та ненадання ним доказів, які б спростовували таке порушення, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про  стягнення з нього боргу у вказаній вище сумі.
Щодо висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.02.2024 у справі №905/644/22 та від 26.03.2024 у справі №910/6757/23, на які посилається апелянт, колегія суддів зазначає, що за цими висновками,  обов`язковою передумовою для правильного визначення постачальником обсягів споживання електричної енергії будь-якими категоріями споживачів на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях, відповідно до приписів вказаного Положення є застосування коефіцієнта приросту/зниження споживання, розрахованого для відповідного періоду електроспоживання та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснює розподіл електричної енергії відповідному споживачу.
Незастосування електропостачальником в умовах воєнного стану коефіцієнта приросту       /       зниження споживання електричної енергії при розрахунку обсягів електроспоживання призведе до неправильного розрахунку вартості фактично спожитої електричної енергії, а тому незалежно від причин нездійснення розрахунку відповідного коефіцієнта не може бути достатньою підставою для покладання на споживача обов`язку оплатити поставлену електроенергію лише за даними її середньодобового споживання в аналогічному періоді попереднього року.
Однак, обставини у справах №905/644/22 та 910/6757/23 не є релевантними для справи, що розглядається.
Так, зокрема у справі №905/644/22 електропостачальна компанія звернулася до суду з позовом до ТОВ, розташованого на тимчасово окупованій території, про стягнення заборгованості за активну електроенергію, надану в лютому, квітні й травні 2022 року; суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що при розрахунку заборгованості за спірний період потрібно виходити з даних обсягу споживання електричної енергії за лютий, квітень і травень 2021 року, а вартість спожитих кВт/год слід брати з рахунків позивача, виставлених у 2022 році у лютому, квітні, травні і не застосували приписи Положення №148 від 13.04.2022.
Підставою для скасування судових рішень Верховним Судом став висновок, зазначений вище.
У даній справі №904/2815/24 при визначенні обсягів споживання електричної енергії Позивачем застосований коефіцієнт приросту/зниження споживання, розрахованого для відповідного періоду електроспоживання та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснює розподіл електричної енергії відповідному споживачу відповідно до вказаного вище Положення.   
Тому висновки Верховного Суду від 20.02.2024 у справі №905/644/22 та №910/6757/23 не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а доводи апелянта, з посиланням на висновки у вказаних справах, відхиляються колегією суддів.
При цьому обставини щодо застосування коефіцієнта приросту       /       зниження споживання електричної енергії при розрахунку обсягів електроспоживання на підставі відомостей, наданих ПАТ "Запоріжжяобленерго", Відповідачем не спростовані. На підтвердження своєї позиції, у разі непогодження з розрахунками Позивача, Відповідач не був позбавлений права здійснити власний контррозрахунок та надати його суду, що останнім зроблено не було. 
Крім того, як зазначено вище, спори між ТОВ “ППК “Запорізький” та ПАТ “Запоріжжяобленерго” стосовно обчислення обсягів наданих послуг з розподілу електричної енергії відсутні.
Разом з тим, щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача пені колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії споживачу підтверджено матеріалами справи.
За приписами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
У даному випадку, в абз. 2 п. 5.10. Договору сторони передбачили, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором постачальник має право вимагати сплату пені у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в Комерційній пропозиції. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.
Згідно з  п.7 Комерційної у разі несвоєчасних розрахунків за отриману електричну енергію Споживач сплачує  пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за несвоєчасний розрахунок за отриману електричну енергію, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення такого платежу, без обмеження періоду її нарахування, до дати повної оплати. 
Відповідно до умов Договору та Комерційної пропозиції до нього, Позивач нарахував пеню за період з 08.08.2022 – 12.06.2024 у розмірі 338 284,85 грн, а судом першої інстанції здійснено перерахунок розміру пені, зменшено її розмір на 90% та присуджено її до стягнення з Відповідача у сумі 29286,02грн.. 
Між тим, колегія суддів враховує, що п. 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії на період дії в України воєнного стану" визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до       Закону України "Про ринок електричної енергії"       між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.
У постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 Об`єднана палата Верховного Суду констатувала, що постанова № 332 від 25.02.2022 прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що позов у частині нарахування пені є необґрунтованим.
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд наведеного не врахував, що призвело до неправильних висновків суду щодо наявності підстав для нарахування пені та, у зв`язку з цим, для часткового задоволення позову у відповідній частині (з урахуванням перерахунку та зменшення цієї штрафної санкції на 90%) .
З огляду на викладене, доводи апеляційної про відсутність підстав для стягнення з Відповідача пені знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Посилання Апелянта у скарзі на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.04.2023 № 4316/20.5/7-23 відхиляються судом, оскільки він датований більш пізнім періодом (квітень 2023 року) ніж спірний (липень-вересень 2022).
Одночасно, зважаючи на заборгованість Відповідача перед Позивачем за отриману електроенергію стягнення    3% річних у розмірі 27785,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 74 045,72 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають   статті 625 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.  З огляду на викладене, позовні вимоги у відповідній частині обґрунтовано задоволені місцевим господарським судом.
При цьому Апелянт вважає, що у спірних правовідносинах він звільнений від відповідальності з огляду на виникнення форс-мажорних обставин.
У   ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Отже, 3% річних та інфляційні не є штрафними санкціями у розумінні чинного законодавства України. Одночасно, щодо стягнення пені, то як зазначено раніше,  колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог про її стягнення, тому відповідні доводи Скаржника не мають під собою підґрунтя.
Крім того, сторонами у п.12.4  договору передбачено, що сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючи документи щодо їх настання відповідно до законодавства.
Однак, Відповідач не надав доказів  повідомлення Позивача про настання для нього форс-мажорних обставин. 
Між тим, таке повідомлення має бути направлено іншій стороні якнайшвидше,   оскільки форс-мажорні обставини мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони договору про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист її прав та інтересів, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) або гроші  та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.
Доводи щодо описок у тексті рішення, то вони не впливають на висновки суду щодо суті спору і можуть бути виправлені шляхом постановлення ухвали про виправлення описки за відповідної заявою сторони або за ініціативою суду (стаття 243 ГПК України).
       З урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення, а також з огляду на зазначені вище мотиви та норми чинного законодавства України, колегія суддів дійшла до висновку про часткове скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

        9.  Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом   ст. 236 ГПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд зазначає, що хоча п. 1   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п. 2 ч. 1   ст. 275 ГПК України).
Стаття 277 ГПК України   визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Відповідно до ч. 1   ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, у тому числі: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права, яке у даному випадку полягає у незастосуванні місцевим господарським судом закону, який підлягав  застосуванню.
Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги   в порядку   ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути частково скасоване.

10.   Судові витрати.
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на обидві  сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
                                                           ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024р. у справі №904/2815/24    – скасувати частково . 
Прийняти у відповідній частині нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення пені відмовити.
Викласти абзац другий  резолютивної частини рішення у наступній редакції:
"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький"  (53253, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль, вул. імені Шевченка, буд. 5, код ЄДРПОУ 35622694) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти" (04070, м. Київ, вул. Волоська, буд. 11А, код ЄДРПОУ 44207632) основний борг у розмірі 507 172,97 грн., 3% річних у розмірі 27 785,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 74 045,72 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9135,07грн., про що видати наказ."     
В іншій частині рішення залишити  без змін.   
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти" (04070, м. Київ, вул. Волоська, буд. 11А, код ЄДРПОУ 44207632) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" (53253, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль, вул. імені Шевченка, буд. 5, код ЄДРПОУ 35622694) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 527,15грн., про що видати наказ.
Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений  17.04.2025

Головуючий суддя                                                              І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                      О.В. Чус
  
Суддя                                                                                     М.О. Дармін