П
ОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 370/1341/23
провадження № 51-4301км24
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                                 ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , яка брала участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вироки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року та Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023111050001316, за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останнього разу засудженого за вироком Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня                    2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 7 місяців із конфіскацією всього майна, яке є його власністю, 15 вересня 2022 року звільненого умовно-достроково на 10 місяців 10 днів, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. Києво-Святошинський районний суд Київської області вироком від 29 червня          2023 року засудив   ОСОБА_7 зач. 4 ст. 185 ККдо покарання у видіпозбавлення волі на строк 5 років, а на підставі ст. 75 КК звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та поклав на нього передбачені ст. 76 КК обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
2. За вироком суду, ОСОБА_7 в умовах воєнного стану 13 березня 2023 року близько 19:10, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що вул. Димитрія Ростовського, 34-А в сел. Макарів Бучанського району Київської області, повторно таємно викрав дві пари бездротових навушників «Bluetooth X-Digital HBS-21», належні ТОВ «Вигідна покупка», загальною вартістю 798 грн.
3. Крім того, 06 квітня 2023 року близько 09:40  він у тому ж магазині повторно таємно викрав зарядний пристрій (Power Bank) 10 000 mAh і дві пари бездротових навушників «Bluetooth X-Digital HBS-110», належні ТОВ «Вигідна покупка», загальною вартістю 
1397 грн.
4. Київський апеляційний суд 19 червня 2024  року скасував вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року в частині призначеного покарання та ухвалив новий, яким призначив засудженому 
ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 71 КК до покарання, призначеного за цим вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК й остаточно за сукупністю вироків призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Постановлено зарахувати у строк покарання обвинуваченому строк його попереднього ув`язнення з 19 квітня по 
18 червня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. У решті вирок залишено без змін.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
5. Прокурор ОСОБА_6 , яка брала участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вироки місцевого й апеляційного судів, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Зазначає, що в Законі України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX) викладено в новій редакції ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З огляду на те, що цей Закон має зворотну дію і поширюється на діяння       ОСОБА_7 , вчинені 13 березня і 06 квітня 2023 року, та беручи до уваги, що кримінальна відповідальність з урахуванням указаних вище змін настає за вчинення крадіжки на суму 2684 грн, а останнього засуджено за вчинення двох епізодів крадіжки на суми відповідно 798 і 1397 грн, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння, відповідно до ст. 5 КК.
 
Позиції учасників судового провадження
 
6. Прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , яка брала участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, просив її задовольнити,  скасувавши вироки місцевого та апеляційного судів і закривши кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння. 
 
7. Іншим учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися.
 
Мотиви Суду
8. Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, водночас вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого, виправданого чи особи, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
9. За приписами ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
10. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення про засудження ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК та закрити це кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. 
11. Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення. 
12. 18 липня 2024 року Верховна Рада України прийняла Закон № 3886-IX, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
13. Згідно із цим Законом ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою встановлено санкції за: 1) дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян;               2) дії, передбачені ч.  1 вказаної статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 3) повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами                 1 або 2 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; 4) дії, передбачені частинами 1 або 2 цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.
14. Указаними змінами, зокрема, збільшено вартість предмета дрібної крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), яка є визначальною для розмежування кваліфікації дії між дрібною крадіжкою, передбаченою ст. 51 КУпАП, та, зокрема, крадіжкою, передбаченою ст.  185 КК.
15. Статті 185, 190, 191 КК фактично містять відсилання до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації діяння як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна. Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до                                                        2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП. Отже, із часу набуття чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.
16. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
17. Водночас ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
18. Частиною 1 ст. 5 КК передбачено, що закон про кримінальну відповідальність,           що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
19. Тож фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує             2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі та «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК.
20. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21.
21. Відповідно до п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ Податкового кодексу України для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року.
22. У 2023 році 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, передбачені                   ст. 51 КУпАП, становили 2684 грн. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджено за вчинення 13 березня і 06 квітня 2023 року двох епізодів крадіжки на суми відповідно 798 і 1397 грн, що з урахуванням положень ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК перестало бути кримінально караним діянням.
23. Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
24. Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.
25. Статтею 479-2 КПК передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
26. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 434 КПК касаційний розгляд здійснюється за правилами розгляду в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей, передбачених гл. 32 вказаного Кодексу. При цьому суд касаційної інстанції має керуватися ст. 440 КПК, за приписами якої, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, він скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
27. З огляду на викладене, беручи до уваги позицію засудженого, який у районному суді визнав вину у вчиненні крадіжок, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги прокурора і скасування вироків судів першої та апеляційної інстанційстосовно  ОСОБА_7 із закриттям кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.  284  КПК.
Керуючись статтями 433, 434, 438, 440, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
 
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , яка брала участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
 
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня                        2023 року та вирок Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року щодо  ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.  284  КПК, оскільки втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.
 
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)».
 
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                               ОСОБА_3