ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25037/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року (головуючий суддя Луніна О.С.)
в адміністративній справі №160/25037/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 17.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому  просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову ОСОБА_1 , винесену в листі від 23.07.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пільгової пенсії за віком за Списком №1 із застосуванням   ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме: перерахувати ОСОБА_1 призначену пенсію із застосуванням   ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»  з моменту призначення пенсії - 11.03.2023 року.
В обґрунтування позову вказано, що позивач перебуває на обліку в Головного управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка призначена на виконання рішення суду від 29.01.2024 року по справі №160/29948/23. Позивач звернулася до управління ПФУ із заявою про перерахунок та обчислення її пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до вимог   ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   та ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач листом від 23.07.2024 року №41861-29196/к-01/8-0400/24 повідомив, що пенсія позивачу призначена на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року по справі №160/29948/23. У вказаному рішенні вирішувалося питання про наявність права позивача на призначення пенсії, а не її розмір чи порядок розрахунку, а тому застосування   ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   при обчисленні пенсії неможливе, оскільки таке питання у рішенні від 29.01.2024 року судом не розглядалося та не вирішувалося. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом.            
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог   статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з урахуванням вимог   ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня призначення пенсії, а саме - з 11.03.2023 року та з урахуванням раніше виплачених сум.           
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що згідно записів у трудовій книжці позивача та довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.05.2023 року №228, позивач у період з 09.07.1997 по 23.07.2014 працювала на посаді «машиністом конвеєра 2 розряду з виробництва концентрату збагачувальної фабрики» та має пільговий стаж за Списком №1 -   17 років 13 днів. Наявність вказаного пільгового стажу роботи у шахті з повним робочим днем підтверджено належними документами та відповідачем не заперечується. Дійшов висновку про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу відповідно до вимог   статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 11.03.2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вимог   ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.          
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що позивач не має права на обчислення пенсії у розмірі 80% згідно статті 40 Закону № 1058: обов`язковою умовою для обчислення стажу відповідно до ст.8 Закону №345 є виконання робіт по видобуванню вугілля, залізної руди тощо, виконання робіт на шахтобудівних підприємствах повний робочий день під землею.
Розгляд справи здійснюється в  порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка призначена з 11.03.2023 року, на виконання рішення суду від 29.01.2024 по справі № 160/29948/23.
24.06.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до ст.8 Закону України   Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   та ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме   у розмірі 80 % заробітної плати (доходу) позивача, визначеної відповідно до   статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, яка втратили працездатність. У заяві позивач просила здійснити вказаний перерахунок та виплату пенсії з дати призначення пенсії.
Листом від 23.07.2024 року №41861-29196/к-01/8-0400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №160/29948/23 повторно розглянуто заяву про призначення пенсії та з 11.03.2023 року призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи з 09.07.1997 по 25.03.1999, з 26.03.2004 по 24.03.2005, з 01.08.2005 по 23.07.2014. Право на обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно   Закону України від 02.09.2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці»   судом не розглядалося.
Позивач вважає протиправним рішення відповідача від 23.07.2024 року про відмову ОСОБА_1 , здійснити перерахунок пільгової пенсії за віком за Списком №1 із застосуванням   ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України   гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до пункту 6   статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Предметом спору у даній справі є наявність/відсутність права позивача на перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ст.8 Закону України   Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   та ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   та правомірність відмови відповідача у здійсненні такого перерахунку.
Відповідно до преамбули   Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року   цей Закон відповідно до   Конституції України   гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. 
Вказаний Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
За приписами ч. 1   ст. 1 Закону №1788-ХІІ, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає   Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 р.
Відповідно до ч.1   ст.5 Закону №1058-IV   цей   Закон   регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим   Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1   ст. 8 Закону №1058-IV   громадяни України, які застраховані згідно із цим   Законом   та досягли встановленого цим   Законом   пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у   статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Приписами   ст. 24 Закону №1058-IV   встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років (ст. 26 ЗУ №1058-IV).
Відповідно до абз.1 і абз. 3 ч. 1   ст. 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. 
У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим   Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія   Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 % заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40   цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Слід зазначити, що Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2.09.2008 року №345-VI   спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Відповідно до   ст. 8 Закону № 345-VI   мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 % його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до   статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 
Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії на підставі   ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   враховується шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Згідно наявних в матеріалах справи документів, ОСОБА_1 має пільговий стаж більш ніж 7,5 років на підземних роботах за Списком № 1 в шахті, а тому наявні законодавчо закріплені підстави для застосування під час обчислення розміру пенсії вимог   ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Пенсійним органом відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог   ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки таке питання у рішенні від 29.01.2024 по справі №160/29948/23 судом не розглядалося.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно записів у трудовій книжці позивача та довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.05.2023 року №228, ОСОБА_1 у період з 09.07.1997 по 23.07.2014 працювала на посаді «машиністом конвеєра 2 розряду з виробництва концентрату збагачувальної фабрики» та має пільговий стаж за Списком №1 -   17 років 13 днів. 
Наявність вказаного пільгового стажу роботи у шахті з повним робочим днем підтверджено належними документами та відповідачем не спростовано.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав і свобод позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу відповідно до вимог   статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як наслідок, ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача провести з 11.03.2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вимог   ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1   ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.          Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 03.04.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко