ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3522/24                Головуючий суддя І інстанції Ізмайлов І. К.
Провадження № 33/818/843/25        Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року                                                                                 м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Літвінової А.С. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 березня 2025 року у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України,-
                                
УСТА Н О В И В:
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Як установив суд згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 901090 від 01.05.2024, 01.05.2024 о 02 годині 52 хвилин по вул. Луї Пастера, 179-А в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alkotest 6820, тест № 1653 від 01.05.2024, ОСОБА_1 має позитивний цифровий показник 1.91 проміле.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Літвінова А.С. просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , під час складання протоколу велась відеофіксація, однак не зазначено номеру відеореєстрану, або його назви, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено. 
До протоколу додається DVD-диск. Разом із тим, у матеріалах справи наявний DVDдиск, однак відео-файли на диску мають погану якість зображення, та не фіксують процесу здійснення аналізу газоаналізатором, на відео не видно, хто, та у кого відбирається аналіз повітря, неможливо встановити, чи дотримувався поліцейський процедури відібрання, яким саме приладом здійснено забір повітря та ін., що не дає можливості належним чином дослідити наданий доказ та встановити істину у справі. 
Вважає, що зазначений недолік не дає можливості встановити в діях ОСОБА_1 наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначитися з правильністю кваліфікації його дій, всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу. 
Також наданий відеозапис має низьку якість, що унеможливлює встановлення ключових фактів, таких як: Хто саме керував транспортним засобом. Чи дотримувався поліцейський процедури огляду (використання стерильного мундштука, належного сертифікованого приладу тощо). Який результат показав газоаналізатор та чи справді результат, отриманий газоаналізатором, належить саме ОСОБА_1 . 
На відео не видно, хто, та у кого відбирає аналіз повітря (та чи відбирає взагалі), неможливо встановити, чи дотримувався поліцейський процедури відібрання, зокрема, чи використовував він стерильний мундштук, чи вже використаний раніше, яким саме приладом здійснено забір повітря, які результати роботи газоаналізатору. 
Назване на думку автора апеляційної скарги свідчить про наявність грубих порушень вимог законодавства, та зумовлює скасування оскаржуваної постанови.
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання не прибули, останній подав заява в якій просив проводити апеляційний розгляд без його участі
Перевіривши матеріали справи апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням  Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. 
Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджують матеріали справи, а саме: 
-відеозаписом з камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом посадової особи, зобов`язанням ОСОБА_1 не сідати за кермо транспортного засобу до повного протверезіння та зникнення ознак сп`яніння.
З даного відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 самостійно розпакував «мундштук» газоаналізатора та продув його, проти встановлених результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager Alkotest не заперечував, працівниками патрульної поліції роз`яснено йому право на проходження огляду на стан сп`яніння у наркодиспансері, проти чого ОСОБА_1 відмовився.
Після проходження огляду на стан сп`яніння поліцейські стали питати, скільки ж випив ОСОБА_1 , що при огляді отримав показник 1.91 проміле, і як таке могло трапитися, на що ОСОБА_1 відповів, що «сам в шоці».
Назване спростовує доводи апеляційної скарги про те, наданий відеозапис має низьку якість, що унеможливлює встановлення ключових фактів, таких як: Хто саме керував транспортним засобом. Чи дотримувався поліцейський процедури огляду (використання стерильного мундштука, належного сертифікованого приладу тощо). Який результат показав газоаналізатор та чи справді результат, отриманий газоаналізатором, належить саме ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд підсумовуючи свої висновки констатує, що матеріали справи не містять доказів того, що до  ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення, зокрема в частині що стосується не роз`яснення йому підстав для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні  ОСОБА_1 
поліцейськими дотримано вимоги ст. ст.256, 268 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.
Отже, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.
Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями   ОСОБА_1 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Покарання призначено судом першої інстанції ОСОБА_1 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Літвінової А.С. залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 березня 2025 року у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
   
Суддя                                                                                               О.Ю. Грошева