ПОСТАНОВА
Іменем України

05 червня 2025 року   
Київ
справа №807/592/17
адміністративне провадження №К/990/14965/25      
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №  807/592/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київагронафтотрейд» до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вастон» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київагронафтотрейд» на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2025 року (головуючий суддя Заверуха О. Б., судді: Гінда О. М., Ніколін В. В.) 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київагронафтотрейд» (далі - позивач, ТОВ «КАНТ») звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 грудня 2016 року № 0007401402, №  00007391402, № 0007381402, від 17 березня 2017 року № 0001401402 (том 1 а.с.4-15).
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 807/592/17 за позовом ТОВ «КАНТ» до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (том 1 а.с.2).
Протокольною ухвалою від 09 листопада 2018 року Закарпатський окружний адміністративний суд залучив до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Вастон» (том 2 а.с.242).
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року було призначено у справі № 807/592/17 судову економічну експертизу, у зв`язку з чим зупинено провадження у справі до одержання її результатів (том 4 а.с.164-167).
Оскільки експертизу не було проведено з огляду на неподання додаткових матеріалів та несплату її вартості, Закарпатський окружний адміністративний суд поновив провадження у справі № 807/592/17 (том 4 а.с.215-216).
Рішенням від 09 грудня 2024 року Закарпатський окружний адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову відмовив. Повне судове рішення було складено 18 грудня 2024 року (том 5 а.с.27-44).
Копію вказаного судового рішення було доставлено в Електронний кабінет позивача 19 грудня 2024 року о 22:31, про що складено довідку про доставку електронного листа (том 5 а.с.45).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «КАНТ» через підсистему «Електронний суд» 20 січня 2025 року подало апеляційну скаргу (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.1-16). 
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 лютого 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «КАНТ» залишив без руху та встановив апелянту п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме надання документа про доплату судового збору у розмірі 74979,34 грн (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.28).
Ухвала суду вмотивована тим, що виходячи з редакції пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №  3674-VI) станом на 01 січня 2017 року розмір судового збору за подання позову становив 85203,80 грн. З урахуванням того, що апеляційну скаргу подано через підсистему «Електронний суд» і при обрахунку судового збору застосовується коефіцієнт 0,8, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 74979,34 грн.
Копія вказаної ухвали була доставлена в Електронний кабінет позивача 17 лютого 2025 року о 13:57, про що складено довідку про доставку електронного листа (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.29).
24 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «КАНТ» подало заяву про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на 30 календарних днів. Мотивувало такі вимоги тим, що визначений судом до сплати судовий збір у розмірі 74979,34 грн є значним для апелянта. Просило врахувати обставини введення на території України воєнного стану та Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, опубліковані Радою суддів України 02 березня 2022 року (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.30-34).
Цього ж дня ТОВ «КАНТ» через підсистему «Електронний суд» також подало клопотання про зменшення розміру судового збору до 36366 грн. В обґрунтування таких вимог зазначило, що підпункт 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI в редакції, чинній на час звернення до суду з апеляційною скаргою, передбачає, що граничний розмір судового збору за подання апеляційної скарги не перевищує 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.37-40).
Ухвалою від 26 лютого 2025 року Восьмий апеляційний адміністративний суд частково задовольнив заяву ТОВ «КАНТ» і продовжив строк на усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.46).
За змістом означеної ухвали суд апеляційної інстанції зауважив, що розмір судового збору встановлений ухвалою суду від 17 лютого 2025 року, яка оскарженню не підлягає.
Копія вказаної ухвали була доставлена в Електронний кабінет позивача 28 лютого 2025 року о 14:08, про що складено довідку про доставку електронного листа (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.47).
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 березня 2025 року апеляційну скаргу повернув скаржнику (матеріали розгляду апеляційної скарги а.с.48).
Підставою для постановлення цієї ухвали слугувало те, що у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги усунуті не були.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ТОВ «КАНТ» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги та направити справу до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду справи. 
Касаційна скарга вмотивована тим, що під час розрахунку судового збору, належного до сплати за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції помилково застосував редакцію підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, чинну на час подання адміністративного позову. Така помилка призвела до того, що позивачу було визначено до сплати судовий збір у розмірі, що вдвічі перевищує належний до сплати розмір. Крім того, суд апеляційної інстанції порушив вимоги частини першої статті 133, частин першої, другої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що виявилось у нерозгляді у встановленому законом порядку поданої позивачем заяви про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги. Скаржник звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 13 лютого 2025 року у справі № 580/7170/24, що стосуються права суду зменшити за заявою особи розмір належного до сплати судового збору або відстрочити його сплату. Указані порушення, на переконання скаржника, свідчать про порушення судом апеляційної інстанції права ТОВ «КАНТ» на доступ до суду.
Верховний Суд ухвалою від 08 травня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «КАНТ» з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги залишити без змін. ГУ ДПС наголосило, що суд продовжив позивачу строк на усунення недоліків апеляційної скарги, проте, ТОВ «КАНТ» не сплатило судовий збір ні при поданні апеляційної скарги, ні при поданні заяв від 24 лютого 2025 року, ні за наслідками отримання копії ухвали від 26 лютого 2025 року про продовження процесуального строку. Відповідач зауважує про незмістовність доводів скаржника щодо нерозгляду клопотання про зменшення розміру судового збору апеляційним судом, оскільки в ухвалі про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги суд вказав, що встановлений в ухвалі від 17 лютого 2025 року розмір судового збору оскарженню не підлягає. ГУ ДПС звертає увагу також на те, що ТОВ «КАНТ» не сплатило судового збору у жодному розмірі, навіть у тому, який він вважав належним.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
З огляду на доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів має перевірити правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання ним норм процесуального права з питань:
1) правильності визначення розміру судового збору, що належало сплатити за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, враховуючи, що редакція відповідної норми Закону № 3674-VI зазнала змін з часу подання адміністративного позову у справі та до дня подання апеляційної скарги;
2) вирішення поданої позивачем 24 лютого 2025 року заяви про зменшення належного до сплати розміру судового збору.
Вирішуючи перше спірне у цій справі питання, колегія суддів зазначає про таке.
Насамперед, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що за правилами, встановленими частиною третьою статті 328 КАС України, ухвали про залишення апеляційних скарг без руху не підлягають окремому касаційному оскарженню. Враховуючи, що оскаржувана ухвала про повернення апеляційної скарги постановлена судом апеляційної інстанції за наслідками оцінки усунення позивачем недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, з правомірністю визначення яких не згоден скаржник, колегія суддів надає правову оцінку також вказаній ухвалі та ухвалі від 26 лютого 2025 року.
За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно із пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Частиною другою статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. Відповідно до цих положень апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а особі, яка звернулася з апеляційною скаргою, встановлюється строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, не усунуті в установлений судом строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом №  3674-VI (далі - в редакції, чинній на час вчинення відповідної процесуальної дії).
Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ця норма була незмінною з часу подання адміністративного позову у цій справі та до моменту звернення позивача до суду з апеляційною скаргою.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на дату подання адміністративного позову - 03 травня 2017 року, том 1 а.с.4) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у цій справі були податкові повідомлення-рішення від 15 грудня 2016 року № 0007401402, № 00007391402, № 0007381402, від 17 березня 2017 року №  0001401402, якими позивачу було визначено грошове зобов`язання в загальній сумі 5680252,72 грн. Відтак, належний до сплати розмір судового збору за подання позову становив 85203,80 грн та був сплачений позивачем (том 1 а.с.3).
Станом на час подання ТОВ «КАНТ» апеляційної скарги (20 січня 2025 року) підпункт 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI діяв у наступній редакції: «За подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб».
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.
Отже, у 2025 році Законом № 3674-VI обмежено граничний розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду 15 розмірами прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45420 грн. 
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону №  3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, правило, встановлене частиною третьої статті 3 КАС України, зобов`язує адміністративний суд до вчинення, зокрема, процесуальних дій відповідно до вимог закону, чинного на час її вчинення. Відповідно, для визначення розміру судового збору, належного до сплати за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції повинен був керуватися підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги - 20 січня 2025 року. При цьому за правилами означеної норми передумовою для визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, є визначення розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви.
Отже, належний розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі (з урахуванням коефіцієнта 0,8 за подання скарги в електронній формі через підсистему «Електронний суд») становив 36336 грн ((85203,80 грн х 150%) > 45420 грн; 45420 грн х 0,8). 
Натомість, суд апеляційної інстанції, обраховуючи розмір належного до сплати за подання апеляційної скарги судового збору, помилково застосував підпункт 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI в редакції, що діяла станом на дату подання адміністративного позову та яка містила інший розмір ставки за подання апеляційної скарги, але не містила обмежень максимального розміру судового збору за подання апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із доводами скаржника, що суд апеляційної інстанції у цій справі визначив позивачу до сплати судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі, що значно перевищує встановлений законом.
Щодо другого спірного у цій справі питання, суд касаційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Частина перша статті 8 Закону № 3674-VI передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
За наслідками аналізу наведених норм права, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/276/18 виснувала, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Водночас у нормах частини другої статті 132 КАС України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.
У питаннях зменшення розміру судових витрат, відстрочення та розстрочення судових витрат слід керуватися загальною нормою частини першої статті 133 КАС України, яка визначає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.
У справі, що розглядається, 24 лютого 2025 року ТОВ «КАНТ» подало до суду апеляційної інстанції як заяву про продовження строку на усунення недоліків, так і клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги. Слід зазначити, що означене клопотання позивач обґрунтовував саме тим, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі має бути обмежений 15 розмірами прожиткового мінімуму для працездатних осіб і відповідно становити 36336 грн.
Із мотивувальної частини ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року слідує, що суд апеляційної інстанції фактично не розглянув клопотання позивача про зменшення розміру судового збору, обмежившись висновком, що раніше визначений розмір судового збору оскарженню не підлягає. Колегія суддів визнає незмістовними такі посилання апеляційного суду, оскільки у розглядуваній ситуації ТОВ «КАНТ» не оскаржувало ухвалу суду від 17 лютого 2025 року, а звернулось до суду із клопотанням у визначений законом процесуальний спосіб, а саме відповідно до вимог частини першої статті 133 КАС України. 
Враховуючи викладене, наявні підстави вважати, що суд апеляційної інстанції у цій справі не тільки неправильно застосував норми Закону № 3674-VI під час вирішення питання про розмір судового збору, що належить сплатити за подання апеляційної скарги, але й ухилився від вирішення заявленого позивачем в порядку частини першої статті 133 КАС України клопотання. За таких обставин колегія суддів висновує, що наведені процесуальні порушення свідчать, що суд апеляційної інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, передчасно повернув апеляційну скаргу у цій справі, чим обмежив право позивача на апеляційне оскарження судового рішення. У світлі допущених апеляційним судом у цій справі процесуальних порушень та обставина, що ТОВ «КАНТ», отримавши копію ухвали від 26 лютого 2025 року, у встановлений судом строк не вжило жодних заходів, спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги, не може вплинути на висновок колегії суддів про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги та направлення справи для продовження розгляду до цього суду.
Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київагронафтотрейд» задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги скасувати.
Справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон І.А. Васильєва   В.П. Юрченко