ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2025 р.                                                           Справа №921/782/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                       Панова І.Ю.,
Суддів                                                                                Зварич О.В.,
 Кравчук Н.М.,
Секретаря судового засідання:                                                   Фарина Х.І.
за участю представників сторін: 
від скаржника: Дейнека В.М.;
від кредитора АТ "ПриватБанк": Загоруйко А.А.;
від боржника: Кметик В.Я.;
розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича б/н від 10.03.2025 (вх. №01-05/651/25 від 10.03.2025)
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 (повний текст ухвали складено 28.02.2025)
про відмову у затвердження проміжного звіту та звіту про грошову винагороду
у справі № 921/782/21 (суддя Хома С.О.)
за заявою боржника:  ОСОБА_1 
про неплатоспроможність
ВСТАНОВИВ
Короткий зміст вимог заяви і ухвали суду першої інстанції.
У провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Справа №921/782/21 перебуває на стадії погашення боргів боржника.
24.01.2025 до суду від арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича надійшло клопотання № 01-21/100/36 від 23.01.2025 (вх.№619 від 24.01.2025), у якому просить суд затвердити проміжний звіт арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича за період з 01.11.2023 по 23.01.2025 у справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), та затвердити звіт про грошову винагороду за період з 01.11.2023 по 23.01.2025 арбітражного керуючого у справі №921/782/21 за періоду з 23.11.2023 по 14.01.2025 у загальній сумі 133 870,48 грн., в тому числі грошова винагорода 129 851,48 грн., витрати 4019,00 грн.
Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 19.02.2025 у справі №921/782/21 відмовив у задоволенні клопотання № 01-21/100/36 від 23.01.2025 (вх.№619 від 24.01.2025) арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича про затвердження проміжного звіту та звіту про грошову винагороду; прийняв до уваги проміжний звіт № 3 від 23.01.2025 керуючого реалізацією майна боржника ОСОБА_1 - Дейнеки Володимира Миколайовича.
Суд першої інстанції, виходячи з положень ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, вважав, що керуючим реалізацією Дейнекою В.М. передчасно подано звіт про нарахування і виплату грошової винагороди здійснення та відшкодування витрат під час виконання обов`язків керуючого реалізацією та без надання доказів на здійснення ним діяльності в процедурі погашення боргів боржника, що зумовлює відмову у його затвердженні. 
Щодо клопотання про затвердження проміжного звіту, то суд першої інстанції відмовив в його задоволенні оскільки, нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено затвердження судом проміжного звіту у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а також матеріали справи не містять жодних доказів схвалення або погодження на зборах кредиторів проміжного звіту арбітражного керуючого у справі № 921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 .
Разом з тим, суд вважав, за можливе прийняти до уваги проміжний звіт № 3 від 23.01.2025 керуючого реалізацією майна боржника ОСОБА_1 - Дейнеки В.М.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.
Арбітражний керуючий, керуючий реалізацією майна ОСОБА_1 Дейнека Володимир Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 у справі №921/782/21 в частині відмови у задоволенні клопотання АК №01-21/100/36 від 23.01.2025 про затвердження звіту про грошову винагороду та ухвалити нове рішення, яким затвердити означене клопотання в частині затвердження звіту про грошову винагороду.
Скаржник вважає, суд першої інстанції при призначенні означеного клопотання не вжив заходів щодо отримання від АК доказів на підтвердження винесення на порядок денний зборів кредиторів питання щодо затвердження звіту про грошову винагороду, а також доказів його схвалення зборів кредиторів, при цьому формально вказавши - що означені докази в матеріалах справи відсутні.
Стверджує, що суду відомо про те, що у цій справі наявний лише один кредитор без права голосу на зборах кредиторів. Означене питання виносилось на збори кредиторів АК 25.02.2025 р. (що підтверджується повідомленням №01-21/117/36 від 13.02.2025 р.; доказами направлення означеного повідомлення сторонам у справі). Більше того в судовому засіданні 19.02.2025 р. дані докази надавалися суду для огляду.
Суд помилково вважає, що звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в процедурі погашення боргів має подаватися та розглядатися судом разом із підсумковим звітом. Означене суперечить абзацу 4 ч. 2 статті 30 КУзПБ, яка наголошує: «Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень».
До апеляційної скарги додає повідомлення АК №01-21/117/36 від 13.02.2025 з доказами направлення першого сторонам у справі; протокол №5 ЗК від 25.02.2025.
АТ КБ "ПриватБанк" у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.25 у справі №921/782/21 - без змін.
У спростування доводів апеляційної скарги зазначає таке:
Щодо долучення апелянтом до матеріалів справи додаткових доказів арбітражний керуючий не скористався правом подати докази під час розгляду судом першої інстанції, а подає додаткові докази, вже на стадії апеляційного провадження справи, при цьому не надаючи обґрунтування неможливості подання цих доказів у встановлений нормами процесуального права строк, тому суд має відхилити ці докази.
Арбітражний керуючий проігнорував звернення та повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» щодо надання документів (зокрема звітів арбітражного керуючого) та повідомленням з проханням призначити збори кредиторів у режимі відеоконференції або шляхом опитування, що стало причиною того, що звіт про винагороду не було схвалено зборами кредиторів.
Нормами Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що грошова винагорода, сплачується виключно за виконання арбітражним керуючим повноважень, а не за період коли він лише значився керуючим реалізацією не здійснюючи при цьому передбачених Кодексом України з процедур банкрутства фактичних дій.
Приховування арбітражним керуючим інформації щодо виконання ним повноважень, унеможливлює можливість оцінити його роботи, а отже й затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Ураховуючи той факт, що арбітражний керуючий недобросовісно скористався своїми процесуальними правами та обов`язками щодо подання доказів по справі, відповідних пояснень тощо, судом першої інстанції вірно з`ясовано фактичні обставини справи та дана їм належна правова оцінка, а висновки міського суду підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на нормах діючого законодавства.
ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу задоволити та скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 року у справі №921/782/21 в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого №01-21/100/36 від 23.01.2025 року про затвердження звіту про грошову винагороду та ухвалити у цій частині нове рішення, яким клопотання задоволити..
Погоджується із твердженням арбітражного керуючого про те, що суд першої інстанції, при розгляді клопотання арбітражного керуючого не врахував, що звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в процедурі погашення боргів не може подаватись та розглядатися судом виключно разом із підсумковим звітом.
Відповідно, суд першої інстанції не вжив заходів щодо отримання від арбітражного керуючого доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин. Більше того, арбітражним керуючим, при розгляді його клопотання, було повідомлено суд про можливість надання будь-яких документів з приводу яких у суду виникають, чи виникатимуть запитання.

Відповідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Малех І.Б. та Зварич О.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дейнеки Володимира Миколайовича б/н від 10.03.2025 (вх. №01-05/651/25 від 10.03.2025) на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 у справі № 921/782/21.
Ухвалою суду від 09.04.2025 призначено розгляд справи на 06.05.2025.
Ухвалою суду від 06.05.2025 відкладено розгляд справи на 20.05.2025.
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Малех І.Б. 19.05.2025 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями проведено заміну судді Малех І.Б. на суддю Кравчук Н.М.
У судовому засіданні 20.05.2025 арбітражний керуючий та представник боржника підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній. Представник АТ КБ "ПриватБанк" заперечив щодо доводів апеляційної скарги. На запитання суду арбітражний керуючий підтвердив, що апеляційна скарга подана на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 року у справі №921/782/21 в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого №01-21/100/36 від 23.01.2025 року про затвердження звіту про грошову винагороду.
У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Щодо доданих доказів, які не були предметом дослідження у суді першої інстанції, а саме: копій повідомлення АК №01-21/117/36 від 13.02.2025 з доказами направлення першого сторонам у справі і протоколу №5 ЗК від 25.02.2025, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке. 
Скаржник стверджує, що в судовому засіданні 19.02.2025 дані докази надавалися суду для огляду.
Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частини 1, 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Разом з тим, відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку на відповідача).
Водночас, та обставина, як відсутність існування доказів на момент постановлення ухвали суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання кредитором таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
З матеріалів справи видно, що протокол №5 ЗК від 25.02.2025, копію якого долучив керуючий реалізацією, створений 25.02.2025, тобто після ухвалення господарським судом оскаржуваної ухвали у справі від 19.02.2025. 
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол №5 ЗК від 25.02.2025 не може бути прийнятий до розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки створений після постановлення ухвали господарського суду у справі.
Повідомлення №01-21/117/36 від 13.02.2025 не є допустимими у силу ст.77,96 ГПК України, також з копії знімку екрану сторінки електронної сторінки не можливо встановити дату надіслання повідомлення поштою.
Тому суд апеляційної інстанції відмовляє у прийнятті доданих доказів до апеляційної скарги.
При перегляді ухвали господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась таким.
Господарський суд Тернопільської області ухвалами від:
22.12.2021 відкрив провадження у справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; увів процедуру реструктуризації боргів боржника, увів мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначив керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Дейнека Володимира Миколайовича;
19.04.2022 задовольнив заяву вих. №01-21/14/36 від 08.04.2022(вх.№2191 від 11.04.2022) арбітражного керуючого Дейнека В.М.; ухвалив сплатити арбітражному керуючому Дейнеці Володимиру Миколайовичу основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією ОСОБА_1 за період з 22.12 2021 по 31.03.2022 року у розмірі 35685,00 грн. на банківський рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, ідентифікаційний код 30432, за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Господарського суду Тернопільської області згідно квитанції №19061009 від 30.11.2021 року, яка міститься в матеріалах справи;
03.07.2023 задовольнив частково заяву б/н від 03.05.2022, документ сформований в системі «Електронний суд» (вх.№3797 від 03.05.2023) кредитора Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ЄДРПОУ 14360570 про визнання кредиторських (грошових) вимог; визнав грошові вимоги кредитора Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 24222,82 дол. США - заборгованість за тілом кредиту та 3164,98 дол. США -відсотків, що разом еквівалентно станом на 03.05.2023 1001533,51 грн., та 125386,69 грн. пені (за кредитним договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008), у сумі 38854,64 дол. США, що еквівалентно станом на 03.05.2023 1420859,78 грн.( за кредитним договором №1/07/48МК01 від 15.08.2007) та 4540 грн. судового збору. Суд встановив черговість задоволення грошових вимог кредитора: -в сумі 4540,00 грн. - судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських (грошових вимог) (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів); *за кредитним договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 -24222,82 дол. США - заборгованість за тілом кредиту, що еквівалентно станом на 03.05.2023 885794,62 грн.; -3164,98 дол. США -відсотків, що еквівалентно станом на 03.05.2023 115738,89 грн., - вимоги другої черги-125386,69 грн. пені, -вимоги третьої черги. *за кредитним договором №1/07/48МК01 від 15.08.2007 -32598,23 дол. США - заборгованість за тілом кредиту, що еквівалентно станом на 03.05.2023 1192071,63 грн., -4277,11 дол. США - процентів, що еквівалентно станом на 03.05.2023 156407,92 грн., - вимоги другої черги. -99,01 дол. США -пеня, що еквівалентно станом на 03.05.2023 3620,66 грн.; -31,57 дол. США -штраф (фіксована частина), що еквівалентно станом на 03.05.2023 1154,47 грн.; -1848,72 дол. США штраф (процентна складова), що еквівалентно станом на 03.05.2023 67605,10 грн., - вимоги третьої черги. У решті вимог по заборгованості по кредитному договору № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 суд відхилив.
Господарський суд Тернопільської області постановою від 01.11.2023 у справі №921/782/21 припинив процедуру реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 . Припинив повноваження керуючого реструктуризацією боргів - арбітражного керуючого Дейнека Володимира Миколайовича; визнав банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 ; увів процедуру погашення боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; призначив керуючим реалізацією майна банкрута фізичної особи ОСОБА_1 , арбітражного керуючого Дейнеку Володимира Миколайовича.
Господарський суд Тернопільської області ухвалами від 29.11.2023 задовольнив частково клопотання №01-21/55/36 від 30.10.2023 (вх. №8689 від 30.10.2023) про затвердження та стягнення основної грошової винагороди (керуючого реструктуризацією боргів) фізичної особи ОСОБА_1 В.М. Дейнеки та витрат по справі, понесених арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією боргів) В.М. Дейнекою в період з 22.12.2021 р. по 30.10.2023 р. під час виконання арбітражним керуючим Дейнекою В.М. повноважень керуючого реструктуризацією майна у справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; затвердив письмовий звіт арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією боргів) Дейнеки В.М. , здійснення та відшкодування витрат по справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , понесені арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією боргів) в період з 22.12.2021 р. по 30.10.2023р. Дейнекою В.М. частково на загальну суму 251 891 грн., з них: 249 225 грн. - основна грошова винагорода арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією боргів) Дейнеки В.М. та 2666 грн. - витрати по справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 понесені в період 01.04.2022 по 30.10.2023року. У решті клопотання суд відмовив.
Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 27.12.2023 відмовив у задоволенні клопотання № без номера від 15.11.2023, документ сформований в системі «Електронний суд» (вх. № 9241 від 15.11.2023) кредитора Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнати незаконним дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича, вчинені ним під час проведення процедури реструктуризації боргів у справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , а саме: 1) бездіяльність щодо нездійснення особистої перевірки декларацій про майновий стан боржника; 2) дії щодо неправомірного укладення договору із фізичною особою-підприємцем Вознякевич Надією Іванівною від 01.02.2021р - відмовити.
Матеріали справи не містять доказів створення кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
24.01.2025 до суду від арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича надійшло клопотання № 01-21/100/36 від 23.01.2025 (вх.№619 від 24.01.2025), в якому просить суд затвердити проміжний звіт арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича за період з 01.11.2023 по 23.01.2025 у справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), та затвердити звіт про грошову винагороду за період з 01.11.2023 по 23.01.2025 арбітражного керуючого у справі №921/782/21 за періоду з 23.11.2023 по 14.01.2025 у загальній сумі 133 870,48 грн., в тому числі грошова винагорода 129 851,48 грн., витрати 4019,00 грн. (а.с.1-26, том 7).
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 2684 грн; з 1 січня 2024 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 3028 грн; з 1 січня 2025 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 3028 грн (а.с.14, том 7).
Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимоги апеляційної скарги переглядає ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 року у справі №921/782/21 в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого №01-21/100/36 від 23.01.2025 року про затвердження звіту про грошову винагороду.

Відповідно до вимог ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника- фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат, понесених під час виконання повноважень у справі про банкрутство, визначено положеннями статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. (п.1). Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого санацією встановлюється зборами кредиторів під час схвалення плану санації і не може бути меншим за чотири розміри мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення). (п.2). Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі: 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів. Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги. Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів. (п.3). Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг. (п.4). Кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду. Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати. (п.5). Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку (п.6).
Згідно зі ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 КУзПБ під час здійснення судових процедур щодо боржника з метою зменшення строків провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) господарський суд керується принципом процесуальної економії.
Відповідно до ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника. Постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом. Повідомлення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника офіційно оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України протягом трьох днів з дня прийняття відповідної постанови суду. (ч.1). Не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником проводить інвентаризацію майна боржника та визначає його вартість. (ч.2).
Згідно з п. 3 частини першої статті 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст.133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
Згідно з ч. 1 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду (а в разі ліквідації страховика або кредитної спілки - також до Національного банку України) звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів. Про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.
На відміну від обов`язку ліквідатора подати до суду звіт та ліквідаційний баланс з додатками за результатами проведення ліквідаційної процедури юридичної особи, Кодекс України з процедур банкрутства не містить аналогічної норми у Книзі четвертій про відновлення платоспроможності фізичної особи. Однак, з урахуванням положень ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, на переконання суду першої інстанції, керуючий реалізацією має подати до суду відповідний звіт за результатами проведення процедури погашення боргів боржника - фізичної особи на підтвердження здійснення арбітражним керуючим усієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника задля максимального задоволення вимог кредиторів.
Як вбачається з матеріалів справи у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 наявний один конкурсний кредитор - АТ КБ « Приватбанк». 
Матеріали справи не містять доказів створення кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Також, відсутні докази закінчення процедури погашення боргів боржника в матеріалах справи.
Суд першої інстанції звернув увагу керуючого реалізацією Дейнеки В.М. на те, що такий звіт має містити докази вжиття арбітражним керуючим заходів, визначених ст. 12, 114 та 130 Кодексу України з процедур банкрутства, у тому числі в частині пошуку майна боржника, проведення його оцінки, максимального наповнення ліквідаційної маси банкрута та її подальшої реалізації, задоволення вимог кредиторів, тощо. Такий звіт та долучені до нього документи, на переконання суду першої інстанції, мають підтверджувати той факт, що керуючим реалізацією було вжито усіх можливих дій задля досягнення мети процедури погашення боргів боржника - фізичної особи, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства.
Отже, затверджуючи у тому числі звіт про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат у ліквідаційній процедурі /процедурі погашення боргів боржника/, суд має у тому числі надати оцінку повноті дій вчинених керуючим реалізацією під час здійснення процедури погашення боргів боржника, і лише встановивши належне виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків, затвердити такий звіт.
Суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.10.2021 у справі №4/42-Б(906/1210/20) щодо застосування норм Кодексу України з процедур банкрутства, при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури, а й які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури, та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура. 
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в процедурі погашення боргів має подаватися та розглядатися судом разом із підсумковим звітом.
Керуючий реалізацією Дейнека В.М. не подав до суду підсумковий звіт (звіт про виконану роботу в процедурі погашення боргів боржника), а лише проміжний звіт № 3 від 23.01.2025 керуючого реалізацією майна боржника ОСОБА_1., в якому зазначено про проведені арбітражним керуючим дії в процедурі погашення боргів боржника. Проте арбітражний керуючий не надав суду доказів, які підтверджували вчинення таких дій. Так, до клопотання про затвердження проміжного звіту не додано запитів (відповідей на запити), з якими арбітражний керуючий звертався до відповідних органів та установ щодо майна боржника в процедурі погашення боргів боржника. 
Враховуючи наведене, виходячи з положень ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд першої інстанції вважав, що керуючий реалізацією Дейнека В.М. передчасно подав звіт про нарахування і виплату грошової винагороди здійснення та відшкодування витрат під час виконання обов`язків керуючого реалізацією та без надання доказів на здійснення ним діяльності в процедурі погашення боргів боржника, що зумовлює відмову у його затвердженні. 
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність, в даному випадку, правових підстав для затвердження звіту про грошову винагороду за період з 01.11.2023 по 23.01.2025 арбітражного керуючого у справі №921/782/21.
Кодекс України з процедур банкрутства чітко не регулює порядок, процедуру, а також правові підстави для подання та затвердження звіту про нарахування грошової винагороди керуючому реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи за рахунок єдиного конкурсного кредитора, у відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, а також у відсутності фонду кредиторів для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, в зв`язку з чим, повноту дій керуючого реалізацією, а також обґрунтованість звіту про нарахування грошової винагороди керуючому реалізацією можливо оцінити лише після подання останнім підсумкового звіту про закінчення процедури погашення боргів фізичної особи з усіма додатками. 
З поданих звітів неможливо встановити фактичні дії, які вчинив керуючий реалізацією Дейнека В.М. протягом нарахованого ним періоду (з 01.11.2023 по 23.01.2025), та чи дійсно такі дії потребували на їх вчинення саме стільки часу.
Апеляційний суд звертає увагу керуючого реалізацією майна на те, що господарський суд під час провадження у справі про банкрутство здійснює судовий контроль за дотриманням процедури банкрутства, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був вжити заходи щодо отримання від арбітражного керуючого доказів на підтвердження винесення на порядок денний зборів кредиторів питання щодо затвердження звіту про грошову винагороду, а також доказів його схвалення зборів кредиторів. 
Крім того, такі доводи спростовуються повноваженнями арбітражного керуючого, передбаченими ст. 12 КУзПБ, а саме: правами та обов`язками арбітражного керуючого, який користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; проводити збори і засідання комітету кредиторів у разі їх бездіяльності або за їхнім дорученням.(ч.1). Арбітражний керуючий зобов`язаний: 5) подавати відомості (інформацію) про фінансовий стан боржників, стосовно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), та про хід провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), до закритої частини якого забезпечується доступ конкурсних і забезпечених кредиторів, інвесторів, а також поточних кредиторів (з моменту прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника), та забезпечувати оновлення такої інформації в порядку та строки, визначені державним органом з питань банкрутства. До інформації про фінансовий стан боржника та хід провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) належить інформація про: значні правочини чи правочини із заінтересованістю, укладені боржником або від його імені (найменування сторін, суть зобов`язань, вартість майна, що передається за правочином, строк виконання зобов`язань); інвентаризацію майна боржника (дати початку та закінчення інвентаризації); дебіторів боржника, розмір заборгованості яких перевищує 5 відсотків сукупних вимог конкурсних кредиторів (зазначається найменування або ім`я, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та розмір заборгованості); обтяження майна боржника (об`єкт обтяження, вид обтяження, орган або особа, в інтересах якої накладено обтяження, підстави накладення обтяження); реєстр вимог кредиторів; строки виконання плану санації (для керуючого санацією) або плану реструктуризації (для керуючого реструктуризацією); аналіз фінансово-господарської діяльності боржника; дату, час і місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів (зазначається не пізніше ніж за три робочі дні до дня проведення таких зборів); тексти рішень зборів та комітету кредиторів (вносяться протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення); текст затвердженого судом плану санації або плану реструктуризації (вноситься протягом трьох робочих днів з дня затвердження плану судом); декларацію про майновий стан боржника - фізичної особи; (п.5 ч.2 ст.12КУзПБ).
Частиною 2 статті 114 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний: 1) розглядати заяви кредиторів із грошовими вимогами до боржника, що надійшли у встановленому цим Кодексом порядку; 2) повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; 3) скласти та у випадках, передбачених цим Кодексом, вести реєстр вимог кредиторів; 4) скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; 5) організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість; 6) сформувати ліквідаційну масу; 7) брати участь у розробленні плану реструктуризації боргів боржника, забезпечити його розгляд зборами кредиторів та подання на затвердження до господарського суду; 8) відкрити спеціальний рахунок для розрахунків із кредиторами; 9) погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна; 10) якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника, звітувати перед господарським судом та зборами кредиторів про результати продажу майна боржника протягом трьох робочих днів з дня такого продажу; 11) виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника; 12) здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.
Як уже зазначалося, у матеріалах справи відсутні докази схвалення або погодження на зборах кредиторів звіту арбітражного керуючого про грошову винагороду.
Відповідно до ч.3, 4, 6, 8 ст. 123 КУзПБ проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб. (ч.3). Збори кредиторів скликаються за потреби, але не менше одного разу на три місяці, якщо інше рішення не прийнято зборами кредиторів. Разом з повідомленням про проведення зборів кредиторів арбітражний керуючий надсилає кредиторам порядок денний цих зборів. Кредитори мають право до дня надсилання повідомлення про проведення зборів кредиторів вносити арбітражному керуючому пропозиції щодо включення питань до порядку денного. Питання, запропоновані кредиторами, є обов`язковими до включення арбітражним керуючим до порядку денного зборів кредиторів. (ч.4). Кредитор має право проголосувати заочно в письмовій формі щодо кожного питання порядку денного зборів кредиторів. Якщо інший порядок заочного голосування не затверджено зборами кредиторів, кредитор, який голосує заочно, зобов`язаний надіслати результати свого голосування в письмовій формі на адресу арбітражного керуючого не менш як за п`ять днів до дати проведення зборів кредиторів. Результат голосування такого кредитора оголошується арбітражним керуючим іншим кредиторам на зборах кредиторів та враховується при визначенні результатів голосування щодо кожного питання порядку денного. (ч.6). До компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: 1) схвалення плану реструктуризації боргів боржника; 2) відмову у схваленні плану реструктуризації боргів та звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника або з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність; 3) звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією; 4) звернення до господарського суду з клопотанням про закриття процедури реструктуризації боргів у зв`язку з невиконанням або неможливістю виконання плану реструктуризації боргів та введення процедури погашення боргів боржника; 5) звернення до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень; 6) інші питання, передбачені законодавством. (ч.8).
Пунктом 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування: 
збори (комітет) кредиторів можуть проводитися у режимі відеоконференції, за умови дотримання вимог статті 48 цього Кодексу. У разі якщо учасник зборів (комітету) кредиторів не має кваліфікованого електронного підпису, підтвердження особи такого учасника здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Носій відеозапису відеоконференції є обов`язковим додатком до протоколу зборів (комітету) кредиторів. Протокольне рішення зборів (комітету) кредиторів, проведених у режимі відеоконференції, підписується обраним кредиторами на відповідних зборах головуючим або за дорученням зборів (комітету) кредиторів арбітражним керуючим чи іншими кредиторами;
збори (комітет) кредиторів можуть проводитися шляхом опитування. Ініціатор опитування надсилає всім учасникам зборів (комітету) кредиторів запит з проектом рішення щодо запропонованого питання (питань). У такому запиті зазначаються адреса, на яку учасники опитування мають надіслати свою відповідь, та строк надання відповіді. Запит надсилається на адреси електронної пошти учасників зборів (комітету) кредиторів, зазначені в заявах з грошовими вимогами до боржника, або на офіційно повідомлену адресу. У разі відсутності в учасника опитування адреси електронної пошти запит надсилається поштовим відправленням. У такому разі строк проведення опитування має враховувати строки надходження поштової кореспонденції. У разі згоди із запропонованим рішенням учасник опитування підписує проект рішення та надсилає його ініціатору протягом 15 днів з дня отримання запиту. Згода учасника опитування з прийнятим рішенням має бути безумовною. Рішення учасника опитування, надіслане разом з документами, що підтверджують його повноваження, на електронну пошту ініціатора опитування, підписується з використанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи. Рішення учасника опитування, надіслане засобами поштового зв`язку, підписується особисто учасником опитування або його представником з наданням документів, що підтверджують повноваження представника. Відповіді, отримані після закінчення встановленого строку або такі, зміст яких не дає змоги встановити волевиявлення учасника опитування щодо порушеного питання, не враховуються під час підрахунку результатів голосування з такого питання. Ініціатор опитування зобов`язаний викласти прийняте рішення у письмовій формі, додати до нього копії відповідей усіх учасників опитування та надіслати всім учасникам зборів (комітету) кредиторів у порядку, встановленому для надсилання запитів, протягом 10 днів з дати завершення строку для прийняття ним відповідей від учасників зборів (комітету) кредиторів. Датою прийняття рішення вважається останній день строку, протягом якого учасники опитування мали надіслати свої відповіді ініціатору опитування;
арбітражний керуючий не несе дисциплінарної відповідальності за невчинення дій та невиконання обов`язків, передбачених цим Кодексом, якщо їх вчинення та/або виконання було унеможливлено у зв`язку з веденням бойових дій у районах за місцезнаходженням або місцем проживання чи перебування боржника, кредитора, місцезнаходженням майна боржника, місцезнаходженням офісу або місцем проживання чи перебування арбітражного керуючого, що зумовлювало існування загроз для життя і здоров`я;
господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації (у тому числі якщо провадження у справі про банкрутство продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника;
зупиняється нарахування відсотків на зобов`язання боржника перед кредиторами, що реструктуризовані згідно з планом санації чи планом реструктуризації боргів боржника. Штрафні санкції за невиконання боржником таких зобов`язань не нараховуються. Прострочені зобов`язання, передбачені планом санації чи планом реструктуризації боргів боржника, підлягають розстроченню на строк виконання плану санації чи плану реструктуризації боргів боржника;
стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом. Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду; інше.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що арбітражний керуючий не був позбавлений можливості скликати збори для схвалення звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, якщо б такі збори не відбулися, то повторно скликати збори кредиторів, наведене входить у повноваження арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна). Натомість, АТ КБ «ПриватБанк» стверджує, що керуючий реалізацією майна проігнорував звернення та повідомлення банку щодо надання документів, зокрема, звітів арбітражного керуючого та повідомленням з проханням призначити збори кредиторів у режимі відеоконференції або шляхом опитування. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.
Доводи апеляційної скарги про те, що суду відомо про наявність єдиного кредитора без права голосу на зборах кредиторів, не є підставою для непроведення зборів кредиторів чи неповідомлення цього кредитора про проведення таких зборів, надання інформації про фінансовий стан боржника та про хід провадження у справі. Зі свого боку, господарський суд під час провадження у справі про банкрутство, також, здійснює судовий контроль за дотриманням балансу інтересів кредиторів та боржника.
У матеріалах справи відсутні докази того, що були перешкоди з боку кредитора чи будь-які інші перешкоди для здійснення своїх повноважень керуючого реалізацією майна у процедурі погашення боргів боржника, зокрема, скликання зборів кредиторів для затвердження звітів арбітражного керуючого.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов законного висновку про відсутність правових підстав, в даному випадку, для задоволення клопотання № 01-21/100/36 від 23.01.2025 (вх.№619 від 24.01.2025) арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича про затвердження звіту про грошову винагороду у справі №921/782/21.
Доводи апеляційної скарги не спростовують дотримання судом першої інстанції вимог ст. 30 КУзПБ.
Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 у справі №921/782/21 в оскаржуваній частині ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстави для її скасування відсутні, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути достатньою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича б/н від 10.03.2025 (вх. №01-05/651/25 від 10.03.2025) - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2025 у справі №921/782/21 в частині відмови у задоволенні клопотання № 01-21/100/36 від 23.01.2025 (вх.№619 від 24.01.2025) арбітражного керуючого Дейнеки Володимира Миколайовича про затвердження звіту про грошову винагороду - залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 23.05.2025.

Головуючий суддя                                                                                Панова І.Ю.,

Суддя                                                                                                    Зварич О.В.,

                                                                                                    Кравчук Н.М.