ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2646/22                                                       Головуючий у І інстанції - Рідзель О.А.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 травня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
        Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                        суддів:                 Бужак Н.П., Коротких А.Ю.,

                           при секретарі:                 Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, витрат та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати параграф 1 п. 1 наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 21 травня 2022 року № 62-РС щодо звільнення сержанта ОСОБА_1 , Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову служби» з військової служби у запас (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу));
- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 21.05.2022 № 120, яким сержанта ОСОБА_1 , Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_3 з 21 травня 2022 року виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- поновити сержанта ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), на попередньо займаній посаді Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22 травня 2022 року та включити у списки особового складу;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з дня протиправного звільнення і до дня поновлення на службі;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 300000 (триста тисяч) гривень;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань грошові кошти за відрядження (добові) у розмірі 2400,00 (дві тисячі чотириста) гривень.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ні він особисто, ні його родичі 21.05.2022 рапорт про звільнення з військової служби (за сімейними обставинами) не писали. Згоди на звільнення Позивач не надавав. Припинення військової служби вчинено Відповідачем односторонньо, без волевиявлення Позивача та всупереч вимогам законодавства. Позивач стверджує, що рапорт, з яким він звертався 20.05.2022, був пов`язаний із погодженням йому лікування, а не звільнення. Також наголошує, що за період проходження військової служби знаходився у відрядженнях 8 діб, проте Відповідачем не виплачено добових у розмірі           2400 грн. Вважає, що незаконним звільненням йому завдано моральної шкоди, у розмірі             300 000 гривень.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошові кошти за відрядження (добові) у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 02 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року скасовано, а справу № 580/2646/22 направлено на новий судовий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30 липня 2024 року № 48-РС, параграф 1 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) № 62-РС від 21 травня 2022 викладено в такій редакції: відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнити з військової служби у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) сержанта ОСОБА_1 , старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України.
У зв`язку з вищевикладеним, представником Позивача до суду першої інстанції було подано Заяву про зміну предмету позову.
Ухвалою від 17 жовтня 2024 року прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 від 08.10.2024 (вх. від 08.10.2024 № 47379/24) про зміну предмету позову.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року відмовлено повністю у задоволенні позову.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві з урахуванням зміни предмету позову, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.
Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких вони просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції від 10 січня 2025 року залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, Позивача та його представника, представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що            24 лютого 2022 року ОСОБА_1 призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією та проходив службу на посаді Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_7 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) № 62-РС від                  21 травня 2022 року сержанта ОСОБА_1 , Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 120 від 21 травня 2022 року сержанта ОСОБА_1 , Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_6 виключено із списків особового складу.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30 липня 2024 року № 48-РС, параграф 1 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) № 62-РС від 21 травня 2022 викладено в такій редакції: відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнити з військової служби у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) сержанта ОСОБА_1 , старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України.
Не погодившись із зазначеними наказами, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов частково Черкаський окружний адміністративний суд в рішенні від 20 жовтня 2022 року, з висновками якого погодилась колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 21 березня  2023 року, виходили з того, що доводи Позивача стосовно того, що він не подавав рапорту про звільнення є надуманими та непідтвердженими, а покази свідків підтверджують, що Позивач мав намір звільнитися.
Врахувавши покази свідків та наявні в матеріалах справи копії приєднаних до рапорту документів щодо інвалідності матері ОСОБА_2 , Черкаський окружний адміністративний суд в рішенні від 20 жовтня 2022 року, та колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2023 року дійшли висновків, що Відповідач правомірно звільнив Позивача на підставі його рапорту про звільнення з військової служби від 21 травня 2022 року за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII у період воєнного стану через сімейні обставини у зв`язку з наявністю матері із числа осіб з інвалідністю II групи.
Також, вищезазначені суди вважали, що відсутність оригіналу рапорту від 21 травня 2022 року не означає, що Позивач не мав наміру звільнитися, оскільки, він роздрукований та власноручно підписаний останнім, а відповідно до Акта від 23 травня 2022 року, складеного працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 , сержант ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення у зв`язку із сімейними обставинами.
Задовольняючи позовні вимоги частково (щодо стягнення коштів за відрядження), Черкаський окружний адміністративний суд в рішенні від 20 жовтня 2022 року, з висновками якого погодилась колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2023 року, виходили з того, що Відповідачем не заперечується фактичне відбуття Позивача у відрядження (8 днів) та виконання ним поставлених завдань, тому добові мають бути оплачені ОСОБА_1 в будь-якому випадку.
Скасовуючи рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня           2023 року, та направляючи справу на новий судовий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду Верховний Суд у постанові від 02 липня 2024 року зазначив, що під час розгляду справи суди не надали належної оцінки всім наявним у матеріалах справи доказам, оскільки єдиною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування спірного наказу суд зазначив покази свідків, залишивши поза увагою, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Такі обставини можуть підтверджувати намір Позивача і факт складання рапорту, хоч ці обставини ним заперечуються, тоді як встановлення саме цієї обставини є ключовим для правильного вирішення спору у справі, що розглядається. Отже, суди попередніх інстанцій на вище наведене не звернули увагу та ухвалили рішення без дослідження ключового питання - фактичного подання рапорту.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції в рішенні від 10 січня 2025 року виходив з того, що з огляду на логічну послідовність дій Позивача та подій, які встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, та підтверджені показами свідків, а саме: 
- подання документів матері, що підтверджують наявність підстав для звільнення за сімейними обставинами;
- направлення копії завізованого рапорту та документів засобами месенджера «Сигнал» до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- реєстрація рапорту у журналі обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- видання спірного наказу про звільнення та наказу про виключення зі списків особового складу;
- внесення у військовий квиток запису про звільнення.
Вказане свідчить про наявність дійсної волі та наміру Позивача про його звільнення з військової служби, що реалізовано відповідними діями - поданням ним відповідного рапорту та виданням спірного наказу.
При цьому, відсутність у матеріалах справи оригіналу рапорту від 21.05.2022 про звільнення не свідчить про відсутність наміру Позивача на звільнення та відсутність факту подання останнім рапорту разом з відповідними підтверджуючими документами.
Крім того, відповідно до Акта від 23.05.2022, що затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , після винесення наказу про звільнення Позивача, паперовий примірник рапорту було видано 21.05.2022 ОСОБА_1 для передачі до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Як установлено у подальшому, ОСОБА_1 рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_6 не передав.
Також, наявність у матеріалах справи копії рапорту Позивача про звільнення та його твердження про те, що він рапорт не писав, не підписував та не подавав, свідчить про наявність в діях осіб, які могли зробити це за нього, складу кримінального правопорушення щодо підробки та використання документів.
Разом з тим, відсутні докази звернення Позивача до правоохоронних органів, наявності кримінального провадження або вироку суду з цього приводу.
Таким чином, доводи Позивача про виготовлення вищевказаного рапорту іншою особою є необґрунтованими та не підтверджені жодним доказом.
Зважаючи на встановлені обстави та факти, врахувавши висновки Верховного Суду у постанові від 02 липня 2024 року, суд першої інстанції вважав доведеним факт наміру Позивача на звільнення з військової служби за сімейними обставинами та подання ним рапорту з підтверджуючими документами, що стало підставою для його звільнення.
Крім того, Позивач 24.03.2024 призваний на військову службу під час мобілізації на посаду Радіотелефоніст відділення управління командира батальйону взводу зв`язку механізованого батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої бригади 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України.
З 26.05.2024 Позивач перебуває на посаді Начальника відділення персоналу штабу НОМЕР_3 окремої механізованої бригади 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України.
Наказом командира 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України від 31.10.2024 Позивачу присвоєно чергове військове звання - лейтенант.
Наказом командира 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.11.2024 Позивачу присвоєно чергове військове звання - старший лейтенант.
Судом першої інстанції зазначено, що спірним наказом Позивач звільнений з посади Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_6 у званні - сержант.
При цьому призначення військовослужбовця на нижчу посаду врегульовано підп. 3      п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року                 № 1153/2008, відповідно до якого призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними   обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі  неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.
Таким чином, вказані вище умови для призначення Позивача на нижчу посаду, з якої його було звільнено відсутні.
Зважаючи на викладене, вимога Позивача поновити його саме на посаді Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_1 не узгоджується з вищевикладеними нормами спеціального законодавства України щодо проходження військової служби.
Щодо вимоги Позивача про стягнення витрат на відрядження, судом першої інстанції зазначено таке.
Посвідчення про відрядження від 17.05.2022 № 450, від 28.03.2022 № 14, від 03.05.2022 № 255, від 05.05.2022 № 284 не містять дати та часу прибуття у відрядження та вибуття до місця служби. Посвідчення від 01.04.2022 № 160, від 05.05.2022 № 284 не містять гербової печатки КП «Дніпропетровська ОКЛ ім. І.І. Мечникова».
Таким чином, Посвідчення про відрядження не оформлені належним чином, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування Позивачу добових витрат.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та при розгляді апеляційної скарги вказує наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави для звільнення з військової служби. 
Абзацом 5 підп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.
Частиною 7 ст.  26 Закону № 2232-XII передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України   (далі - Положення № 1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Відповідно до абз. 2 п. 12 Положення № 1153/2008 право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Згідно з п. 2 п. 225 Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма    підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Відповідно до п. 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
- підстави звільнення з військової служби;
- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Згідно з п. 234 Положення № 1153/2008 перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.
Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.
Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України.
Відповідно до п. 242 Положення № 1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170 (далі - Інструкція № 170).
Додатком 19 Інструкції № 170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.
Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом «г» пункту 1 частини четвертої, підпунктом «ґ» пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
Таким чином, звільнення військовослужбовця зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає: подання військовослужбовцем рапорту «по команді» про звільнення з наданням підтверджуючих для цього підстав документів; розгляд рапорту про звільнення; прийняття наказу щодо звільнення зі служби.
Спір між Сторонами у даній адміністративній справі зводиться до того, що Позивач заперечує факт звільнення з військової служби за власним бажанням та обґрунтовує це тим, що рапорт про звільнення він не писав, не підписував та не подавав.
Щодо вказаних доводів Позивача, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було допитано свідків.
Так, допитаний в якості свідка у судовому засіданні під кримінальну відповідальність Позивач повідомив суд, що рапорт про звільнення не писав, не підписував та не подавав. На запитання суду, звідки, на його думку у Відповідача опинились особисті документи його матері (паспорт, РНОКПП, довідка МСЕК), останній відповів, що можливо вони були отримані з матеріалів особової справи. Інші способи отримання таких документів Позивачу не відомі.
Разом з тим, допитаний в якості свідка у судовому засіданні під кримінальну відповідальність Стрілець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 повідомив, що на прохання Позивача виготовив сканкопії рапорту про звільнення з підтверджуючими документами (Свідоцтвом про народження Позивача, паспортом та довідкою МСЕК матері Позивача - ОСОБА_2 ) та направив їх засобами месенджера «Сигнал» Начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 . Також ОСОБА_4 вказав, що 21.05.2022 допомагав ОСОБА_1 збирати його особисті речі.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка під кримінальну відповідальність Начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 повідомив суду, що проходить службу безпосередньо в м. Сміла та здійснює оформлення наказів у тому числі про звільнення військовослужбовців.
Під час спілкування з Позивачем 20.05.2022, ОСОБА_5 повідомив йому, що він можливо буде переведений до іншої військової частини, і ОСОБА_1 прийняв рішення про звільнення зі служби. Також запитав зразок рапорту і перелік необхідних документів для звільнення зі служби з підстав наявності батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи. ОСОБА_5 направив зразок рапорту для ОСОБА_1 
21.05.2022 з ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 засобами месенджера «Сигнал» від ОСОБА_4 надійшли в електронному вигляді копії рапорту Позивача, завізованих керівником ІНФОРМАЦІЯ_6 про звільнення з військової служби з підстав наявності матері із числа осіб з інвалідністю                ІІ групи, разом з копією паспорта матері, свідоцтва про народження, довідки до акта огляду МСЕК, рапорту про здачу справ та рапорту про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення.
Після надходження копії рапортів, ОСОБА_5 їх зареєстрував як вхідну кореспонденцію, на них поставив вхідні номери і дату, підготував проект наказу про звільнення Позивача, який у подальшому підписаний Начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 .
Стосовно способів передачі документів між структурними підрозділами ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 повідомив, що на той час (травень 2022 року) оперативна передача документів здійснювалась засобами месенджера «Сигнал». У подальшому, доставка документів у паперовій формі до ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснювалась службовцями структурних підрозділів (відділів РТЦК) особисто. Засоби СЕДО (Система електронного документообігу між структурами ЗСУ) не були введені в дію у травні 2022 року та запрацювати приблизно з початку 2023 року.
На запитання щодо наявності оригіналу рапорту про звільнення, ОСОБА_5 повідомив, що зі слів Позивача, він його знищив в емоційному стані.
На запитання щодо наявності в ІНФОРМАЦІЯ_8 особистих документів матері Позивача (які були підставою для звільнення Позивача), ОСОБА_5 повідомив, що таких документів не спостерігав. При цьому їх наявність жодним нормативним актом не передбачена. Також, в ТЦК особової справи ОСОБА_1 станом на травень 2022 року не було.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка під кримінальну відповідальність Начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 повідомив суду, що Позивач виконував обов`язки обліку персоналу відділу. 
В кінці травня 2022 року була подана кандидатура Позивача для переведення у батальйон резерву, після чого останній повідомив йому, що має бажання звільнитись за сімейними обставинами. У зв`язку з цим, ОСОБА_7 відправив Позивача до матері за підтверджуючими документами.
21.05.2022 ОСОБА_7 зателефонував заступник ОСОБА_8 та запитав погодження на звільнення Позивача у зв`язку з наявністю матері із числа осіб з інвалідністю II групи. ОСОБА_7 відповів, що не заперечує проти звільнення та дав команду ОСОБА_8 поставити підпис під рапортом для звільнення Позивача. У подальшому відповідні документи були відскановані та направлені до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка під кримінальну відповідальність Заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 повідомив суду, що 21.05.2022 до нього звернувся Позивач з надрукованим рапортом про звільнення та просив його завізувати. Оскільки в цей час Начальник 4-го відділу був відсутній на робочому місці, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 та після отримання погодження на звільнення Позивача завізував рапорт, який останній мав направити в електронному вигляді до ІНФОРМАЦІЯ_6 та доставити його особисто.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка під кримінальну відповідальність Інструктор відділення рекрутингу і комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 повідомила суду, що 21.05.2022 спостерігала, як Позивач у її службовому кабінеті засобами оргтехніки здійснював виготовлення рапорту та копій документів, один із яких зовні був схожий на довідку до акту огляду МСЕК. На запитання, що Позивач робить, він відповів, що готує рапорт на звільнення.
Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Умови звільнення з військової служби під час дії воєнного стану регламентовано ч. 4 статті 26 Закону № 2232-XII і має вичерпний перелік підстав та умов, зокрема, за сімейними обставинами.
Як зазначено вище, умовою звільнення з військової служби є подання по команді особисто відповідного рапорту з документами, які підтверджують підстави звільнення, тобто є проявом волі військовослужбовця.
Колегія суддів звертає увагу, що матеріали даної адміністративної справи містять надані ІНФОРМАЦІЯ_8 скановані копії:
- рапорту Позивача від 21.05.2022, на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 , в якому останній повідомляє, що його мати ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, тому на підставі п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» просить звільнити його з військової служби        (File 0001);
- свідоцтва про народження Позивача серії НОМЕР_4 (File);
- паспорта та РНОКПП матері Позивача - ОСОБА_2 (File 0006, File 0007);
- довідки до акта огляду МСЕК 05.12.2017 серії 12 ААА № 873424 щодо встановлення інвалідності ІІ групи ОСОБА_2 (File 0002);
- посвідчення матері Позивача - ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 щодо отримання державної соціальної допомоги (File 0002).
Також, у матеріалах справи наявний скріншот месенджера «Сигнал», з якого вбачається, що Старший стрілець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 направив скановані копії вищевказаних документів Начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 .
Згідно відомостей, які містяться в номенклатурній справі ІНФОРМАЦІЯ_6       № 79, том ІІІ, «Листування з питань проходження державної служби, роботи працівників ЗСУ» (оригінал оглянутий судом першої інстанції під час розгляду справи), рапорт Позивача про звільнення зареєстрований 21.05.2022 за вхідним № 1965. Також 21.05.2022 зареєстровано рапорти Позивача за вхідним № 1966 про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та за № 1967 про здачу посади.
Наявність у ІНФОРМАЦІЯ_6 вказаних вище документів матері Позивача - ОСОБА_2 свідчить, що такі документи були подані останнім особисто на підтвердження підстав звільнення за сімейними обставинними, що свідчить про прояв волі Позивача на звільнення його з військової служби за сімейними обставинами.
Щодо доводів Позивача, що вказані документи (документи його матері -                ОСОБА_2 ) отримані Відповідачем з особової справи Позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах визначено Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333 (далі - Інструкція                 № 333).
Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Глави 1 Розділу 3 Інструкції № 333 облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.
Для обліку особового складу в особливий період використовуються: на особовий склад, який проходив військову службу у Збройних Силах, - облікові документи, які велися на нього в мирний час; на особовий склад, призваний із запасу у разі оголошення мобілізації: на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу - особові справи та послужні картки, отримані з військових комісаріатів; на сержантів і солдатів - обліково-послужні картки, вилучені з їхніх військових квитків.
Відповідно до п. 2.1 Глави 2 Розділу 2 Інструкції № 333 у штабі військової частини на особовий склад ведуться такі облікові документи, зокрема: обліково-послужні картки на сержантів і солдатів      (додаток 9); особові справи на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
Згідно з п.п. 3.2, 3.3 Глави 3 Розділу 2 Інструкції № 333 особові справи офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу складаються посадовими особами кадрових органів і штабів військових частин, на яких покладено роботу з ведення облікових документів.
Усі посадові особи, які залучаються до складання особових справ, повинні знати порядок їх складання, ведення та обліку.
Особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки, атестаційних та додаткових матеріалів. Переліки атестаційних та додаткових матеріалів наведені в пунктах 3.6, 3.7 цієї глави.
Основним документом особової справи є Послужний список (додаток 15).
Відповідно до п.п. 3.6, 3.7 Глави 3 Розділу 2 Інструкції № 333 усі документи підшиваються за розділами в особову справу. Зразок титульної обкладинки особової справи осіб молодшого і старшого офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу та осіб вищого офіцерського складу наведено в додатку 17.
Послужний список та автобіографія підшиваються на початку особової справи.
До розділу "Послужний список, автобіографія та атестаційний матеріал" (додаток 18) підшиваються: атестації; службові характеристики, включаючи характеристики, складені на військовослужбовців за період перебування їх у запасі; службові відгуки та відгуки про стажування; копії подання до призначення на посаду та пониження в посаді; копії подання до присвоєння чергових військових звань та пониження у військових званнях; копії нагородних листів; копії подання до звільнення військовослужбовців з військової служби.
Оцінні картки військовослужбовців щорічного оцінювання до особових справ не підшиваються, а зберігаються в них протягом міжатестаційного періоду. Після складання та залучення нової атестації вони знищуються.
До розділу "Додаткові матеріали" (додаток 19) підшиваються: старі послужні списки військовослужбовців, якщо вони мають цінність як документи, що підтверджують проходження служби; обліково-послужні картки осіб, що вступали до військових навчальних закладів, із числа військовослужбовців строкової служби - лише в перші примірники особових справ; довідки військових частин, установ та архівів, посвідчення, грошові та речові атестати, копії наказів або виписки з наказів по стройовій (господарській, технічній) частині, розпорядження, а також інші документи за минулі роки, якщо вони підтверджують окремі періоди служби, за які не знайдено наказів по особовому складу, - лише в перші примірники особових справ; довідки про поранення та про перебування в закладах охорони здоров`я через поранення - лише в перші примірники особових справ; копії документів про закінчення навчальних закладів, копії дипломів про присудження наукових ступенів і атестатів про присвоєння вчених звань; розпорядження, приписи (відпускні квитки), видані військовими комісаріатами військовослужбовцям, призваним на військову службу із запасу, - лише в перші примірники особових справ; свідоцтва (довідки) про хворобу військовослужбовців; копії наказів або виписки з них на офіцерів, переведених безпосередньо з льотної роботи, підводних човнів та мінних тральщиків на посади з меншим посадовим окладом, - лише в перші примірники особових справ; витяги з наказів про звільнення, виключення зі списків особового складу військової частини, розрахунок вислуги років та свідоцтво про хворобу (у разі звільнення з військової служби); копії вироків судів; копії документів органів РАЦС, виписки з наказів про допуск до самостійного управління кораблем, про службу в місцевостях із пільговими умовами служби, довідки про участь у бойовому траленні мін, розмінуванні місцевості, льотні довідки, виписки з екзаменаційних відомостей, оціночні листки за період навчання у військових та цивільних навчальних закладах; аркуші вивчення особистих якостей кандидата, які складаються у військових комісаріатах у період оформлення призову, на військовослужбовців, яких призивають на військову службу; копії актів обстеження сімейного стану; копії постанов лікарсько-консультативних комісій; контракти, виписки з наказів про зарахування на військову службу, продовження строків служби, звільнення з військової служби військовослужбовців; копії документів, що підтверджують володіння іноземними мовами; копія паспорта громадянина України; копія реєстраційного номера облікової картки платника податків; картка обліку жилих приміщень, наданих військовослужбовцю за час проходження військової служби (за формою, встановленою Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337), - лише в перші примірники особових справ.
Зберігати в особових справах незазначені документи забороняється.
До кожної особової справи вкладається фотокартка військовослужбовця розміром 9х12 см (бюст): у парадній формі (без плаща (пальто) та головного убору), з усіма нагородами, якими його відзначено, та нагрудними знаками, які йому вручено.
На звороті фотокартки чорним (фіолетовим) чорнилом зазначаються військове звання, прізвище, ім`я, по батькові військовослужбовця, його особистий номер і дата фотографування. Запис засвідчується підписом начальника штабу військової частини, керівника (закладу, установи, організації, кадрового органу) або його заступника та гербовою печаткою. Військовозобов`язані, які оформляються для проходження військової служби за контрактом, фотографуються після одержання військової форми у військовій частині. Фотокартка залучається до особової справи під час її первинного оформлення. Надалі фотокартки обов`язково замінюються після присвоєння кожного чергового військового звання або через кожні сім років у разі перебування в одному і тому самому військовому званні. При зміні парадної форми одягу фотокартки не заміняються.
У Додатку 15 до Інструкції № 333 наведено форму та зміст Послужного списку, який містить таку інформацію: персональні дані військовослужбовця (п.п. 1-6); п. 7 Самостійна трудова діяльність до служби у Збройних Силах України; п. 8 Проходження військової служби у Збройних Силах України; п. 9 Участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, бойових діях. Військова служба, яка дає право для пільгового обчислення вислуги років на пенсію; п. 10 Поранення (контузії, травми або каліцтва), їх характеристика, коли і     де одержано; п. 11 Державні нагороди, заохочувальні відзнаки, почесні нагрудні знаки;             п. 12 Перебування у відрядженнях за кордоном; п. 13 До яких виборчих органів вибирався чи був обраний (зазначити де, коли і куди); п. 14 Перебування в полоні (заручниках або інтернуванні), за яких обставин, де і коли потрапив у полон (інтернований) і визволений з полону (після інтернування), захоплений в заручники та звільнений з заручників;                   п. 15 Прізвище, ім`я, по батькові батька, матері, їхнє місце проживання; п. 16 Сімейний стан (неодружений, одружений, вдівець, розлучений), прізвище, ім`я, по батькові та рік народження дружини, номер та дата свідоцтва про одруження і ким видано. Імена і дати народження дітей. Прізвища, імена, по батькові, вік і ступінь споріднення інших утриманців; п. 17 Місце проживання сім`ї; п. 18 Проходження зборів під час перебування в запасі.
При цьому, до рядка 15 записуються відомості про батьків (або тих, хто був опікуном чи усиновив (удочерив)) військовослужбовця та місце їхнього проживання. Якщо батьки померли, а військовослужбовець неодружений, записуються відомості про одного з близьких родичів та місце їхнього проживання.
Отже, особова справа військовослужбовця, у тому числі Послужний список містить лише загальну інформацію про батьків, їх місце проживання. Наявності копій жодних персональних документів батьків військовослужбовця у матеріалах особової справи не передбачено.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 надати суду письмові пояснення щодо наявності/відсутності особової справи або особової картки ОСОБА_1 , а у разі наявності - їх зміст.
На виконання вищевказаної ухвали Відповідач надав суду облікову картку       ОСОБА_1 (т. 3, а.с. 88-91) та пояснив, що особова справа Позивача у ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутня.
Як вбачається з облікової картки Позивача, у ній відсутня інформація про батьків. У графі «сімейний стан і місце проживання сім`ї» вказано «неодружений» та зазначено лише номер телефону.
Таким чином, доводи Позивача про отримання Відповідачем персональних документів його матері - ОСОБА_2 з особової справи, є необґрунтованими.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у військовому квитку Позивача серії НОМЕР_6 наявний запис про його звільнення з військової служби 21.05.2022 наказом від 21.05.2022 № 120. Вказаний запис засвічений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_6 і скріплений підписом Начальника Четвертого відділу С. Головченка.
Щодо доводів Позивача, що військовий квиток ним був відданий раніше з метою внесення запису про направлення на лікування, колегія суддів зазначає таке.
З метою удосконалення військового обліку військовослужбовців та військовозобов`язаних рядового, сержантського, старшинського складу, офіцерів запасу Указом Президента України від 30 грудня 2016 року № 582/2016 затверджено Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - Положення № 582/2016).
Згідно з п.п. 1, 4, 6 вказаного Положення № 582/2016 військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.
На першу сторінку військового квитка вносяться число, місяць, рік і місце народження, дані про освіту, основну цивільну спеціальність та сімейний стан власника військового квитка.
Друга - дванадцята сторінки військового квитка призначені для внесення записів про належність власника військового квитка до військової служби, а тринадцята - п`ятнадцята сторінки - записів про облік у запасі.
На шістнадцятій і сімнадцятій сторінках військового квитка вносяться записи про дозвіл на носіння зброї, вісімнадцятій сторінці - відомості про щеплення, дев`ятнадцятій - двадцять першій сторінках - записи про видачу та вилучення мобілізаційних розпоряджень, а на двадцять другій - двадцять п`ятій сторінках - відмітки про військовий облік.
Двадцять шоста - двадцять восьма сторінки військового квитка призначені для службових відміток.
На двадцять дев`ятій - тридцять другій сторінках військового квитка розміщується інформація щодо правил військового обліку громадян України, а також порядку видачі, обміну військового квитка і користування ним.
Військовослужбовці (військовозобов`язані, резервісти) зобов`язані надійно зберігати військові квитки, стежити за своєчасним і точним внесенням до них змін та виконувати вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Таким чином, для внесення у військовий квиток запису про звільнення з військової служби, Позивач особисто подав військовий квиток для внесення такого запису, оскільки вказаними вище нормами передбачено, що військовий квиток зберігається у військовослужбовця.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що наведеними вище нормами не передбачено внесення у військовий квиток запису про направлення на лікування, у зв`язку з чим доводи Позивача у вказаній частині також є необґрунтованими.
Таким чином, матеріалами даної адміністративної справи на підставі належних та допустимих доказів, та показів свідків, підтверджено послідовність дій Позивача, а саме: 
- подання документів матері, що підтверджують наявність підстав для звільнення за сімейними обставинами;
- направлення копії завізованого рапорту та документів засобами месенджера « ІНФОРМАЦІЯ_9 » до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- реєстрація рапорту у журналі обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- видання спірного наказу про звільнення та наказу про виключення зі списків особового складу;
- внесення у військовий квиток запису про звільнення.
Вказане свідчить про наявність дійсної волі та наміру Позивача про його звільнення з військової служби, що реалізовано відповідними діями - поданням ним відповідного рапорту та виданням спірного наказу.
При цьому, відсутність у матеріалах справи оригіналу рапорту від 21.05.2022 про звільнення не свідчить про відсутність наміру Позивача на звільнення та відсутність факту подання останнім рапорту разом з відповідними підтверджуючими документами.
Крім того, відповідно до Акта від 23.05.2022, що затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , після прийняття наказу про звільнення Позивача, паперовий примірник рапорту було видано 21.05.2022 ОСОБА_1 для передачі до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Як встановлено у подальшому, Позивач рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_6 не передав.
Також, наявність у матеріалах справи сканованої копії рапорту Позивача про звільнення та його твердження про те, що він рапорт не писав, не підписував та не подавав, свідчить про наявність в діях осіб, які могли зробити це за нього, складу кримінального правопорушення щодо підробки та використання документів.
Разом з тим, відсутні докази звернення Позивача до правоохоронних органів, наявності кримінального провадження або вироку суду з цього приводу.
Таким чином, доводи Позивача про виготовлення вищевказаного рапорту іншою особою є необґрунтованими та не підтверджені жодним доказом.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зважаючи на встановлені обстави та факти, врахувавши висновки Верховного Суду у постанові від 02 липня 2024 року, доведеним є факт наміру Позивача на звільнення з військової служби за сімейними обставинами та подання ним рапорту з підтверджуючими документами, що стало підставою для його звільнення.
Щодо адміністративного позову в частині поновлення сержанта ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), на попередньо займаній посаді Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_3 , колегія суддів звертає увагу на наступне.
Як вбачається з послужного списку Позивача (т. 3, а.с. 201-202) він 31.10.2023 уклав контракт на проходження військової служби в Збройних Силах України.
Відповідно до Витягу з наказу Командира 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 31 жовтня 2024 року № 311 Позивачу, як особі офіцерського складу, присвоєно чергове військове звання - лейтенант.
З 31.10.2024 по 26.05.2024 Позивач працював на посаді Старшого помічника начальника відділення персоналу штабу управління НОМЕР_3 окремої механізованої бригади                 ІНФОРМАЦІЯ_10 .
З 26.05.2024 Позивач перебував на посаді Начальника відділення персоналу штабу      НОМЕР_3 окремої механізованої бригади 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України.
Відповідно до Витягу з наказу Командира 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 листопада 2024 року № 337 Позивачу, як особі офіцерського складу, присвоєно чергове військове звання достроково в порядку заохочення - старший лейтенант.
Відповідно до Витягу з наказу Командира 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 листопада 2024 року № 337 Позивачу, як особі офіцерського складу, присвоєно чергове військове звання достроково в порядку заохочення - старший лейтенант.
Колегія суддів звертає увагу, що спірним наказом Позивача звільнено з посади Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_6 у званні - сержант.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі визначено Порядком про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Порядок № № 1153/2008).
Відповідно до пп. 3 п. 82 Положення № 1153/2008 призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.
Вказані вище умови для призначення Позивача на нижчу посаду, з якої його було звільнено відсутні.
Таким чином, призначення військовослужбовців офіцерського складу на посади сержантського складу чинними нормативно-правовими актами не передбачено.
Крім того, згідно Витягу з наказу Командира 9 Армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 30 листопада 2024 року № 343 відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старшого лейтенанта ОСОБА_1 , Начальника відділення персоналу штабу НОМЕР_3 окремої механізованої бригади, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Таким чином, Позивач звільняється з військової служби у зв`язку з саме небажанням продовжувати військову службу за станом здоров`я - за наявності інвалідності, разом з тим, у даній адміністративній справі Позивач наполягає на тому, що він бажає бути поновленим на посаду сержантського складу на посаду Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога Позивача поновити його - сержанта на посаді Старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_1 не узгоджується з вищевикладеними нормами спеціального законодавства України щодо проходження військової служби.
Щодо вимоги Позивача про стягнення витрат на відрядження, судом першої інстанції зазначено таке.
Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Особливості направлення військовослужбовців Збройних Сил України у відрядження в межах України та механізм відшкодування витрат на відрядження визначено Інструкцією про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 20 лютого 2017 року № 105, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 березня 2017 року за № 364/30232 (далі - Інструкція             № 105).
Згідно з п. 9 Інструкції № 105 підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.
Пунктом 10 Інструкції № 105 визначено, що окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням). Добові витрати відшкодовуються в єдиній сумі незалежно від статусу населеного пункту.
Відповідно до п. 20 Інструкції № 105 виплата добових та відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюються за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них). Відмітки засвідчуються підписом та гербовою печаткою.
Згідно з п. 19 Інструкції № 105 забороняється здійснювати виплату добових та відшкодовувати витрати на найм житлового приміщення за посвідченнями про відрядження, виданими з порушенням порядку їх оформлення.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Посвідчення про відрядження від 17.05.2022 № 450, від 28.03.2022 № 14, від 03.05.2022            № 255, від 05.05.2022 № 284 не містять дати та часу прибуття у відрядження та вибуття до місця служби. Посвідчення від 01.04.2022 № 160, від 05.05.2022 № 284 не містять гербової печатки КП «Дніпропетровська ОКЛ ім. І.І. Мечникова».
Таким чином, Посвідчення про відрядження не оформлені належним чином, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування Позивачу добових витрат.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня        2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                                      А.Ю. Коротких

Повний текст складено 07.05.2025 року.