УХВАЛА

21 травня 2025 року 
м. Київ

справа №760/29147/24
адміністративне провадження № К/990/20636/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року
про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 122-2, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок та за ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених - за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Звільнено   ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 22-25). 
До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року  та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі №760/29147/24.
В касаційній скарзі скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, а також закрити провадження по справі.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що справа розглянута судами в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах (частина перша статті 19 КАС України).
Разом із цим, за приписами пункту 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Водночас згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-283-1, 284-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Статтею 286 КАС України передбачено, що в порядку КАС України можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Дана справа була розглянута судами першої та апеляційної інстанцій в порядку, встановленому статтями 122-2, 130 КУпАП.
Згідно зі статтею 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною першою статті 122-2 та статті 130 цього Кодексу, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Постанова судді у таких справах відповідно до вимог статті 294 КУпАП може бути оскаржена до апеляційного суду, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
За таких обставин рішення, ухвалене в порядку, встановленому КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122-2 та частиною першою статті 130 цього Кодексу, не підлягає касаційному оскарженню в порядку адміністративного судочинства.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуване у цій справі судове рішення не може бути переглянуте Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду як судом касаційної інстанції в адміністративних справах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 2, 3, 19, 248, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі №760/29147/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко