ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 квітня 2025 року           справа №200/7442/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі № 200/7442/24 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом Кардаша В`ячеслава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                      В С Т А Н О В И В :

Кардаш В`ячеслав Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач) про: 
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.10.2024 року № 103550006444 щодо відмови в переведені та виплати з 26.09.2024 року на пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату від 17.09.2024 року № 179 та від 06.09.2024 року № 169;
- зобов`язання перевести та виплатити з 26.09.2024 року пенсію державного службовця відповідно до п. 12 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, з урахуванням довідок про заробітну плату від 17.09.2024 року № 179 та від 06.09.2024 року № 169.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №103550006444 від 01.10.2024 року про відмову позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 26.09.2024 року щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, з урахуванням висновків суду;
- в задоволенні іншої частини позову - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. 
Апелянт зазначив, що  суд помилково посилається на частину 14 статті 37 Закону № 3723 як на підставу для зарахування періодів роботи в органах державної митної служби до стажу державної служби, який нібито надає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. 
Водночас, законодавець в пунктах 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VІІІ чітко зазначає, що право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають зокрема особи, які мають стаж 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби , визначених статтею 25 Закону № 3723, а ні статтею 37 Закону № 3723. 
Тобто законодавцем у статті 25 Закону № 3723 зазначено вичерпний перелік посад, які (при 20-річному стажі) надають право на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723. 
Апелянт вважає, що суд безпідставно розширив коло осіб, які займали посади державної служби відповідних категорій, зайняття яких надають право на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723.
Незважаючи на те, що відповідно до частини 14 статті 37 Закону № 3723 період роботи посадових осіб в державних органах податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби (статтю 37 доповнено цією частиною згідно із Законом № 404-УІІ від 04.07.2013), відповідач вважає, що оскільки законодавець не вніс відповідні зміни саме до статті 25 Закону № 3723 (яка визначає вичерпний перелік осіб, які мають право на призначення пенсії згідно зі ст. 37 Закону № 3723), застосування до осіб, які працювали в митній службі, права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, є помилковим.
Станом на дату набрання законної сили Закону №889-VІІІ стаж державного службовця складає 06 місяців. 
Таким чином, спірне рішення №103550006444 від 01.10.2024 року про відмову Позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу є законним та обґрунтованим.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач перебуває на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачка звернулася 26.09.2024 року до ПФУ із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області №103550006444 від 01.10.2024 року позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю законних підстав. Під час розгляду наданих документів, а саме трудової книжки НОМЕР_1 та довідок №169 від 06.09.2024 та №179 від 17.09.2024, виданих Київською митницею, встановлено, що з 17.08.2001 ОСОБА_1 присвоєно персональне звання Радник митної справи, отже станом на 01.05.2016 заявниця не займає посади державної служби. Оскільки посадовим особам митних органів згідно до статті 410 Митного кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать по посад, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ, періоди роботи заявниці в Київській митниці не зараховуються до стажу роботи держслужби.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889), згідно ч. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.
Згідно п. 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
При цьому, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст.37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Суд враховує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ і «Прикінцевих та перехідних положень» Закону, а саме, щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Таким чином, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена в рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у зразковій справі №822/524/18.
Приймаючи спірне рішення, відповідач послався саме на те, що позивач не має необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, оскільки на думку відповідача періоди роботи посадових осіб в органах митної служби на посадах, в період перебування, на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Суд вважає такі доводи відповідача хибними, враховуючи наступне.
Згідно п. 8 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
За ч.14 ст.37 Закону №3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, зазначена норма Закону №3723-ХІІ прямо передбачало зарахування періодів роботи в органах державної митної служби до стажу державної служби.
Крім того, Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в митних органах) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
За ч.2 Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Тобто, до 01.05.2016 чинним на той час законодавством України будо прямо передбачено, що період роботи в органах державної митної служби зараховується до стажу державної служби.
Отже, посадові особи державної митної (фіскальної) служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних (фіскальних) органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Враховуючи наведені законодавчі приписи, період державної служби позивача в митних органах у спеціальному званні зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Отже, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №103550006444 від 01.10.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання перевести та виплатити з 26.09.2024 року пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату від 17.09.2024 року № 179 та від 06.09.2024 року № 169, суд враховує наступне.
За ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Крім того, у даному спорі суд не обраховує загальний стаж роботи та стаж державної служби позивача, що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію відповідно до п. 12 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, оскільки в межах розгляду даної адміністративної справи судом не досліджувалось питання наявності у позивача загального трудового стажу та стажу державної служби, а обов`язковою передумовою призначення пенсії є наявність визначеного законом загального стажу.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
-  визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №103550006444 від 01.10.2024 року про відмову позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 26.09.2024 року щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі № 200/7442/24 за позовом Кардаша В`ячеслава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 16 квітня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  Е.Г. Казначеєв