ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2025 р.                        Справа№ 910/19894/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.
представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Фартушна В.Л.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець»
на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024, повний текст якого складено 23.01.2025,
у справі №910/19894/23 (суддя Васильченко Т.В.)
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп»
до    Державного підприємства «Гарантований покупець»
про    стягнення 13 359 227,76 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

          У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - відповідач) про стягнення 13 136 045,91 грн.
          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №16914/01 від 24.04.2019 не в повному обсязі розрахувався за електричну енергію поставлену за «зеленим тарифом», у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення борг у розмірі 12 839 506,08 грн та 3% річних у розмірі 296 539,83 грн.
          Позивач зазначив, що 01.05.2024 відповідачем частково оплачено поставлену електричну енергію у сумі 9167,54 грн,  у зв`язку з чим він  просив суд закрити провадження у справі в цій частині.
          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2024  зупинено провадження у справі №910/19894/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 13 136 045,91 грн до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі №910/4439/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 поновлено провадження у справі №910/19894/23.
           09.08.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, у якому відповідач просив суд здійснювати подальший розгляду даної справи у редакції вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 12 825 413,49 грн та 3% річних у розмірі 533 814,27 грн, водночас, розрахунок суми основного боргу та відсотків річних наведений позивачем з урахуванням раніше сплачених відповідачем грошових коштів у загальному розмірі 14 092,51 грн.
           12.08.2024 до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі, в частині суми основного боргу у розмірі 148 513,12 грн, які були сплачені відповідачем на користь позивача під час розгляду справи.
           16.09.2024 до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі, в частині суми основного боргу у розмірі 15 850,64 грн, які були сплачені відповідачем на користь позивача під час розгляду справи.
           04.11.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/19894/23 до ухвалення остаточного рішення у справі №320/19524/24.
          У судовому засіданні 05.11.2024, Господарський суд міста Києва  протокольною ухвалою постановив про прийняття до розгляду клопотання позивача про збільшення позовних вимог та про  відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на необхідність дотримання наказів Міненерго №140 від 28.03.2022 року (чинний до 05.07.2022 року) та №206 від 15.06.2022 року, якими на період введеного воєнного стану в країні визначений особливий порядок розрахунків на сплату платежів за придбану «зелену» енергетику у виробників, а саме у відсотковому співвідношенні від середньозваженого «зеленим» тарифу. Відповідач також не погодився з базою нарахованих позивачем компенсаційних втрат на підставі   статті 625 Цивільного кодексу України, а також початком їх нарахувань, з огляду на приписи пункту 10.4 Порядку №641. Крім того, відповідач просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення боргу у розмірі 4 924,97 грн, які були невраховані позивачем під час звернення до суду з даним позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

          Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення заборгованості у розмірі 164   363, 76 грн закрито.
             В іншій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» до Державного підприємства «Гарантований покупець» задоволено частково.
             Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп»  основний борг у розмірі 12 661   049,73 грн, 3% річних у розмірі 533   692,54 та судовий збір у розмірі 200   386,59 грн.  У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
          Задовольнячи частково позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи належним чином підтверджено факт невиконання відповідачем свого обов`язку з оплати поставленої позивачем в жовтні 2021 року та у періоди з лютого по серпень 2022 року за договором № 16914/01 від 24.04.2019 (в редакції додаткової угоди № 1323/01/20 від 30.04.2020) електричної енергії у визначеній позивачем сумі.
          Таким чином, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення боргу за відпущену «зелену» енергію у період жовтень 2021 року та лютий-серпень 2022 року у розмірі 12 825 413,49 грн
          При цьому, з огляду на часткову сплату відповідачем суми основного боргу після звернення позивача до суду з цим позовом, суд першої інстанції закрив провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 164   363,76      грн на підставі п. 2 ч. 1   ст. 231 ГПК України, задовольнивши позовні вимоги у розмірі 12 661   049,73 грн.
          Також суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині у розмірі 533 692,54 грн, оскільки позивачем у поданому до суду розрахунку за визначений період не враховано часткову сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 148 513,12 грн, що мало місце 30.07.2024 те не вірно визначено початок періоду прострочення. В іншій частині цих вимог позивачу відмовлено.
          Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що розрахунки з оплати електричної енергії за спірним договором мають здійснюватися з повним врахуванням положень наказів Міністерства енергетики України від 28.03.2022 №140 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та   від 15.06.2022 №206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом», зазначивши про те, що Накази Міністерства енергетики України №140 та №206 закріплюють забезпечення виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з альтернативних джерел, мінімальною оплатою, встановленою Міністерством енергетики України, вартості переданої електричної енергії, однак не звільняють відповідача від обов`язку повного розрахунку та не змінюють терміни виникнення грошових зобов`язань щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з п. 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641. У свою чергу, станом на дату настання строку оплати за заявлений період наказ Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» втратив чинність.
          У постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погодилася з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.03.2024 у справі №910/6185/23, від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22 щодо застосування положень частини 8   статті 16 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 10.4 Порядку № 641, наказу № 206. Згідно з цими висновками, положення наказу №206 не змінюють і не припиняють обов`язок ДП «Гарантований покупець»      здійснити своєчасний розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства та Порядку № 641. Отже, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від висновку щодо застосування положень частини восьмої   статті 16 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 10.4 Порядку № 641, наказу № 206, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/6185/23, від 11.04.2024 у справі №910/9100/22, з урахуванням уточнення такого змісту: 
1) Накази №140 та №206 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за «зеленим» тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань Гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641;
2) накази не звільняють ДП «Гарантований покупець» від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для Гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення  про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. 
          Також апелянт вказує, що  у спірних відносинах слід керуватися приписами наказів Міненерго №140 від 28.03.2022 року (чинний до 05.07.2022 року) та №206 від 15.06.2022, якими на період воєнного стану в країні встановлений особливий порядок розрахунків на сплату платежів за придбану «зелену» енергетику у виробників, а саме у відсотковому співвідношенні від середньозваженого «зеленого» тарифу, а тому Гарантованим покупцем не порушені умови договору і розрахунки здійснюються з урахуванням регуляторних актів щодо обсягу оплат електричної енергії, поставленої у спірні періоди.   Також зазначає про те, що вказана позиція підтверджена висновками, які викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.06.2024 по справі № 910/4439/23.
          Скаржник також зауважує, що  судом не наведено відповідного розрахунку 3% річних в обгрунтування оскаржуваного рішення в цій частині, у тому числі і висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача  саме зазначеної у рішенні суми 533   692,54 грн.
          Крім того, апелянт зауважує  на тому, що наявні підстави для зменшення розміру 3 % річних, з огляду на наведену ним практику Верховного Суду.

          Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу позивача
У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 14.03.2025, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без  їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. 
Позивач вважає, що накази Міністерства енергетики України № 140 від 28 березня 2022 року «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та   № 206 від 15 червня 2022 року «Про розрахунок з виробниками за зеленим тарифом»   не є підставою для Гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору та жодним чином не обмежують право позивача на отримання оплати повної вартості проданої електричної енергії відповідно до укладеного сторонами у справі договору, а також не змінюють терміни виконання грошових зобов`язань за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку.
          Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зробив  заяву про відмову від частини позовних вимог. При цьому посилається на те, що 27.01.2025 позивачем та відповідачем укладено угоду про взаєморозуміння та врегулювання суперечностей № 139/04/25 за умовами якої відповідач зобов`язується своєчасно та у відповідності до погодженого сторонами графіку платежів сплатити позивачу основний борг та судовий збір, присуджені до стягнення за судовим рішенням у справі № 910/19894/24, а позивач  на стадії апеляційного перегляду Північним апеляційним господарським судом судового рішення у справі № 910/19894/24 подає заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 533   692,54 грн. У з в`язку з наведеним, позивач заявив, що він відмовляється      від частини позовних вимог, а саме від стягнення 3% річних у сумі 533   692,54 грн  та з огляду на      вказане просив закрити провадження у справі № 910/19894/24 в цій  частині.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/19894/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 відмовлено Державному підприємству «Гарантований покупець» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/19894/23 залишено без руху. Запропоновано Державному підприємству "Гарантований покупець" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 296   881,70 грн. 
25.02.2025 Державним підприємством "Гарантований покупець" подана заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжна інструкція № 208 від 24.02.2025 з доказами сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в межах справи № 910/19894/23 у розмірі 296   881,70 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025      відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/19894/23 та призначений розгляд справи на 14.04.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 продовжено строк розгляду справи №910/19894/23 та відкладено розгляд  апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 на 12.05.2025.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як слідує зі змісту апеляційної скарги, у цій справі рішення суду першої інстанції відповідачем оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог,      а відтак, враховуючи, що рішення про закриття провадження      в частині стягнення основного боргу в сумі 164   363,76      грн апелянтом не оскаржується, згідно з ч. 1   ст. 269 ГПК України, в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

Явка учасників у судове засідання 

Представник позивача у судове засідання, призначене на 12.05.2025, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом доставлення електронного документу до електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.
Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача обов`язковою у судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 12.05.2025 підтримала доводи апеляційної скарги в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі № 910/19894/23 про стягнення основного боргу в сумі 12   661   049,73 грн з підстав, викладених у ній, просила задовольнити апеляційну скаргу в цій частині, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення  про відмову в задоволенні позовних вимог. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

          Судом першої інстанції встановлено, що 04.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» та Державним підприємством «Енергоринок» було укладено договір №16914/01 (далі - договір) за умовами пункту 1.1 якого товариство зобов`язується продавати, а державне підприємство зобов`язується купувати електроенергію, вироблену товариством та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.
           30.06.2019 між Державним підприємством «Енергоринок», Державним підприємством «Гарантований покупець» (далі - гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» (далі - виробник за «зеленим» тарифом) укладено додаткову угоду №165/01 до вищевказаного договору за умовами якої сторони дійшли згоди про заміну в преамбулі договору №16914/01 слів «Державне підприємство «Енергоринок»» на «Державне підприємство «Гарантований покупець»» та виклали умови договору №16914/01 від 24.04.2019 у  новій редакції.
           30.04.2020 між Державним підприємством «Гарантований покупець» (далі - гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Альтеп» (далі - продавець за «зеленим тарифом») укладено додаткову угоду №1323/01/20 до вищевказаного договору за умовами якої сторони дійшли згоди про зміну в преамбулі договору №16914/01 слова «виробник за «зеленим» тарифом» на слова «продавець за «зеленим» тарифом» та статті 1-7 договору викласти в новій редакції (надалі умови договору №16914/01 від 24.04.2019 наводяться в редакції додаткової угоди №1323/01/20 від 30.04.2020).
          Так, за умовами пункту 1.1 договору продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 року №2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії      споживачами).
          Пунктом 1.2 договору (в редакції додаткової угоди №910/01/21 від 26.02.2021) сторони погодили, що гарантований покупець зобов`язується надавати, а продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується отримувати частку відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку або Порядку продажу електричної енергії споживачами.
          Купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства продавця за «зеленим» тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця (пункт 2.2 договору).
          За умовами пунктів 2.3 та 2.4 договору, продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за «зеленим» тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу. Продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.
          Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці (пункт 2.5 договору).
          Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
          Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (пункт 3.2 договору).
          Пунктом 3.3 договору визначено, що оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленним» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
          Умовами пункту 4.1 договору передбачено, що продавець за «зеленим» тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.
          Пунктами 6.1 та 6.3 договору передбачено, що усі суперечки, претензії та розбіжності між сторонами, що можуть виникати з умов договору чи у зв`язку з ним (далі - спір), вирішуватимуться, у першу чергу, шляхом переговорів. Сторони можуть звернутися до Центру з вирішення спорів та переговорів Секретаріату Енергетичного співтовариства щодо сприяння в мировому вирішенні таких спорів у порядку, що встановлений Процедурним актом Секретаріату Енергетичного співтовариства 2016/3/ECS про заснування Центру з вирішення спорів та переговорів (далі - Процедурний акт). Якщо спір, що вирішується в порядку, встановленому Процедурним актом, не може бути вирішено протягом строку, передбаченого Процедурним актом Секретаріату Енергетичного співтовариства 2016/3/ECS, такий спір підлягає вирішенню відповідно до пункту 6.2 цієї глави. Якщо продавець за «зеленим» тарифом є виробником за «зеленим» тарифом, він на свій вибір може передавати всі спори на розгляд до арбітражу за Арбітражним регламентом Міжнародної торгової палати (ICC) з місцем арбітражу в місті Париж (Французька Республіка) за передбачених цим пунктом умов або до Господарського суду України.
          Відповідно до пункту 7.4 договору, якщо продавець за «зеленим» тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та Регулятором уже встановленого йому «зелений» тариф і продавець за «зеленим» тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії «зеленого» тарифу (до 01 січня 2030 року).
          Договір №16914/01 від 24.04.2019, додаткові угоди №165/01 від 30.06.2019, №1323/01/20 від 30.04.2020 та №910/01/21 від 26.02.2021 підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.
          Сторонами не заперечується факт укладення договору №16914/01 від 24.04.2019, додаткових угод №165/01 від 30.06.2019, №1323/01/20 від 30.04.2020 та №910/01/21 від 26.02.2021 та не оспорюється правомірність зазначених правочинів, а тому в силу встановленої   ст. 204 Цивільного кодексу України   презумпції правомірності правочину, їх положення беруться судом до уваги при розгляді спору.
          З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору та взятих на себе зобов`язань за ним, позивачем було відпущено відповідачу електричну енергію за актами купівлі-продажу сукупною вартістю 22 463 075,56 грн, а саме у жовтні 2021 року у обсязі 579977,000 кВт*год вартістю 2 803 655,22 грн, у лютому 2022 року у обсязі 317628,000 кВт*год вартістю 1 498 048,00 грн, у березні 2022 року у обсязі 358622,000 кВт*год вартістю 1 691 390,46 грн, у квітні 2022 року у обсязі 483352,000 кВт*год вартістю 2279662,04 грн, у травні 2022 у обсязі 635997,000 кВт*год вартістю 2 999 590,81 грн, у червні 2022 у обсязі 691408,000 кВт*год вартістю 3 260 929,03 грн, у липні 2022 у обсязі 897456,000 кВт*год вартістю 4 232 725,58 грн, у серпні 2022 у обсязі 783883,000 кВт*год вартістю 3 697 074,42 грн.
          Проте, Державне підприємство «Гарантований покупець» за відпущену йому електричну енергію за «зеленим» тарифом оплату здійснило частково у розмірі 9 637 662,07 грн, у зв`язку з чим виник борг, з урахуванням прийнятої заяви позивача про збільшення позовних вимог, у розмірі 12 825 413,49 грн.
          Таким чином, враховуючи неналежне виконання Державним підприємством «Гарантований покупець» взятих на себе зобов`язань за договором №16914/01 від 24.04.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому також просив стягнути з відповідача  нараховані за порушення строків оплати електричної енергії 3 % річних в сумі 533   814,27 грн за період з 21.03.2023 по 08.08.2024.
          У свою чергу, відповідач заявлені позовні вимоги вважав необґрунтованими та зауважив на тому, що у спірних відносинах слід керуватися приписами наказів Міненерго №140 від 28.03.2022 (чинний до 05.07.2022) та №206 від 15.06.2022, якими на період воєнного стану в країні встановлений особливий порядок розрахунків на сплату платежів за придбану «зелену» енергетику у виробників, а саме у відсотковому співвідношенні від середньозваженого «зеленого» тарифу, а тому Гарантованим покупцем не порушені умови договору і розрахунки здійснюються з урахуванням регуляторних актів щодо обсягу оплат електричної енергії, поставленої у спірні періоди.
Також судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було здійснено часткову оплату електроенергії, поставленої у спірний період у сумі 164 363,76 грн, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Правовідносини у цій справі виникли між сторонами на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, регулювання яких здійснюється положеннями   Цивільного кодексу України,   Господарського кодексу України,   Закону України «Про ринок електричної енергії», Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №641 від 26.04.2019 року.
Статтею 62 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, до яких належать, зокрема: забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; виконання функцій постачальника універсальних послуг; виконання функцій постачальника «останньої надії»; надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі на строк застосування «зеленого» тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку. Для забезпечення загальносуспільних інтересів відповідно до частини третьої цієї статті Кабінет Міністрів України може покладати на учасників ринку інші спеціальні обов`язки з дотриманням норм цієї статті.
Частинами 2 та 3 ст. 65 цього ж Закону передбачено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено «зеленим» тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм «зеленим» тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування «зеленого» тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.
Купівля-продаж такої електричної енергії за «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено «зелений» тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом затверджується Регулятором.
Договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії «зеленого» тарифу.
Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 30 Закону України «Про ринок електричної енергії» виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.
Порядок і строки розрахунків за договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом регулюються Порядком №641 від 26.04.2019.
Відповідно до п. 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до п. п. 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.
Згідно з п. 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.
У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.
Джерелом коштів, якими гарантований покупець здійснює оплати виробникам електричної енергії за «зеленим» тарифом, є кошти, які ОСП (НЕК "Укренерго") сплачує гарантованому покупцю за послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць. Зазначений механізм розрахунку відображений в главі 12 Порядку № 641.
Так, у пункті 12.5 Порядку № 641 вказується, що ОСП протягом двох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої Гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, здійснює остаточний розрахунок із гарантованим покупцем із забезпеченням йому 100 % оплати фактично наданої послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць відповідно до розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, затвердженої Регулятором, з урахуванням попередньо сплачених авансових платежів.
Тобто, за загальним правилом, гарантований покупець здійснює оплати виробникам електричної енергії за "зеленим" тарифом, в тому числі й позивачу, в 3 етапи, попередньо отримавши кошти від ОСП (НЕК "Укренерго"):
- до 15 числа розрахункового місяця (абз. 1 пункту 10.1 Порядку №641),
- до 25 числа розрахункового місяця (абз. 2 пункту 10.1 Порядку №641),
- протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці (пункту 10.4 Порядку № 641).
У пункті 3.3 договору міститься відсильна норма, відповідно до якої вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку № 641.
Отже,   строк остаточного розрахунку   за електричну енергію відповідного періоду, сторони, в тому числі керуючись і принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги Комісією) з посиланням на пункт 10.4 Порядку № 641.
Відповідно до частини першої   статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).                                                   
          З огляду на приписи   статті 530 Цивільного кодексу України,   статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку, пункту 3.3 договору грошове зобов`язання відповідача щодо розрахунку вартості придбаної у позивача електричної енергії має бути виконане після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
          Як встановлено судом першої інстанції, рішення Регулятора щодо розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем, оприлюднені за жовтень 2021 року та лютий - серпень 2022 року, а саме: постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1117 від 09.09.2022 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні-травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому-червні 2022 року» (оприлюднено на офіційному веб-сайті Регулятора 12.09.2022); постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1190 від 20.09.2022 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2022 року» (оприлюднено на офіційному веб-сайті Регулятора 21.09.2022); постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №473 від 14.03.2023 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у серпні 2022 року» (оприлюднено на офіційному веб-сайті Регулятора 14.03.2023).
          Відтак, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання за відпущену йому «зелену» енергетику за актами купівлі-продажу за жовтень 2021 року та лютий - серпень 2022 року на момент розгляду справи настав.
          Втім, як встановлено судом, і не спростовано відповідачем, останній у встановлені договором строки оплату за куповану ним енергетику належним чином не здійснив.
          Судом першої інстанції вірно наголошено на тому, що позивач помилково остаточний розрахунок виводить з двох робочих днів з дня затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (приписи пункту 10.4 Порядку у редакції до 15.01.2019). Водночас, цей же пункт Порядку в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачав, що остаточний розрахунок здійснюється протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора.
          З урахуванням вищевикладеного, остаточний розрахунок за відпущену відповідачу «зелену» енергетику за актами купівлі-продажу за жовтень 2021 року та лютий - червень 2022 року становить до 15.09.2022, за липень 2022 року - до 26.09.2022, за серпень 2022 року - 17.03.2023.
          Частиною 2   статті 193 Господарського кодексу України   встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
          Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
          Порушенням зобов`язання, у відповідності до   ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Таким чином, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати за відпущену «зелену» енергетику за актами купівлі-продажу за жовтень 2021 року та лютий - серпень 2022 року підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 12 825 413,49 грн.
          Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що після відкриття провадження у справі, відповідач здійснив часткову оплату основного боргу у загальному розмірі 164 363,76 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №387417 від 30.07.2024 та №394470 від 28.08.2024, з призначенням платежів: «За е/е, відпущену у       зг. договору 16914/01, тендеру не потребує, у т.ч. ПДВ 20%».
          Таким чином, спір у даній справі припинив своє існування у зв`язку з частково оплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 164 363,76 грн.
          Пунктом 2 частини 1   статті 231 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
          При цьому, закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1   ст. 231 Господарського процесуального кодексу України   можливе, якщо предмет спору був відсутній як на момент звернення з позовом, так і на момент ухвалення судом першої інстанції судового рішення.
          З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення боргу за відпущену «зелену» енергію у період жовтень 2021 року та лютий-серпень 2022 року у розмірі 12 825 413,49 грн, закривши провадження в частині стягнення боргу у розмірі 164 363,76 грн.
Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції що стягненню з відповідача підлягає сума основної заборгованості  у розмірі 12   661   049,73 грн.
          Водночас, суд першої інстанції вірно зауважив, що часткову сплату відповідачем суми боргу у розмірі 14 092,51 грн (згідно відзиву відповідача від 20.02.2024 та заяви від 01.05.2024) було враховано позивачем у заяві про збільшення позовних вимог, тому  потреби у закритті провадження в частині немає.
          Як встановлено вище, відповідач у апеляційній скарзі проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що під час дії воєнного стану, введеного на території України з 24.02.2022, розрахунки з оплати електричної енергії за Договором мають здійснюватися з врахуванням положень наказів Міністерства енергетики України, зокрема, наказу від 28.03.2022 №140 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та   наказу від 15.06.2022 №206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом».
          Щодо вказаного колегія суддів зазначає таке:
- станом на дату настання строку оплати за заявлений позивачем період (жовтень 2021 року) наказ Міністерства енергетики України від 28.03.2022 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» № 140 втратив чинність;
-      наказ Міністерства енергетики України від 15.06.2022 року «Про розрахунки з виробниками за «зеленим тарифом» № 206, як і попередній наказ, ніяким чином не обмежує право позивача на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами у справі договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку №641. Цим наказом лише обмежено розмір виплат, які передбачені пунктом 10.1 вказаного порядку, проте даний нормативно-правовий акт не обмежує розмір виплат, які підлягають перерахуванню продавцям енергії за «зеленим тарифом» при здійсненні ними остаточних розрахунків згідно з пунктом 10.4 Порядку №641;
- саме лише посилання відповідача на наявність наказу Міністерства енергетики України від 15.06.2022 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим тарифом» №206 не може слугувати беззаперечним доказом відсутності у відповідача заборгованості за договором, оскільки останнім не наведено відповідних розрахунків та не надано належних доказів відсутності на поточному рахунку ДП «Гарантований покупець» грошових коштів, які б дозволили оплатити повну вартість отриманої продукції, як це прямо визначено підпунктом 6 пункту 2 та абзацом 2 пункту 3 цього наказу;
- саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати усю відпущену за договором електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору і законодавства України, у тому числі Порядку №641;
- в матеріалах справи відсутні докази щодо внесення змін до договору      в частині розрахунків за період 2021 - 2022 років, тоді як саме цим договором регулюються господарсько-правові відносини його учасників, який відповідно до   ст. 629 ЦК України         є обов`язковим для виконання обома сторонами.
          Колегія суддів зауважує, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23 зазначив, що накази Міністерства енергетики України від 28.03.2022 № 140 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та   від 15.06.2022 № 206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом»   не звільняють ДП «Гарантований покупець» від повної оплати придбаного товару; не змінюють обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати придбаної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом 3 робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
          Колегія суддів також приймає до уваги постанову Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22, в якій Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що накази Міністерства енергетики України від 28.03.2022 № 140 та   від 15.06.2022 № 206   не звільняють ДП «Гарантований покупець» від повної оплати придбаного товару; не змінюють обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати придбаної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом 3 робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
          Також слід зауважити на тому, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2024 у справі № 910/3126/23, серед іншого, відмовлено Державному підприємству «Гарантований покупець» у задоволенні клопотання про передачу справи № 910/3126/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду та про передачу справи № 910/3126/23 на розгляд палати/об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
          У вказаній ухвалі касаційний суд встановив, що правова позиція щодо застосування норм права та наказів Міністерства енергетики України від 28.03.2022 № 140 та   від 15.06.2022 № 206   у правовідносинах між сторонами у період дії воєнного стану в Україні (особливого періоду в розумінні положень   ст. 16 Закону України «Про ринок електричної енергії») є однаковою.
          У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23 викладені наступні правові висновки:
- об`єднана палата погоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22 щодо застосування положень частини восьмої      статті 16 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 10.4 Порядку № 641, Наказу № 206, згідно з якими положення Наказу № 206 не змінюють і не припиняють обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити своєчасний розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства та Порядку № 641;
-      об`єднана палата не вбачає підстав для відступу від висновку щодо застосування положень частини восьмої      статті 16 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 10.4 Порядку № 641, Наказу № 206, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22;
- оскільки, за висновками об`єднаної палати, положення Наказів № 140 та № 206 не змінюють порядок та строки розрахунків за придбану електричну енергію за Договором, укладеним з виробником електричної енергії за «зеленим» тарифом на час дії особливого періоду, тому для визначення строку виконання грошового зобов`язання гарантованого покупця у розмірі 100 % оплати за поставлену електричну енергію виробника за «зеленим» тарифом у період дії воєнного стану не має значення та не потребує доведення обставина наявності / відсутності на рахунках ДП «Гарантований покупець» коштів, необхідних для розрахунку з виробниками електричної енергії з альтернативних джерел, позаяк визначення строків розрахунків наведено у пункті 10.4 Порядку № 641;
- Верховний Суд у постанові від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23 та у постанові від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22 зазначив, що у Наказі №140 та №206:      мова йде про розподіл грошових коштів на оплату авансових платежів виробникам з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП «Гарантований покупець»;      наказ не звільняє ДП «Гарантований покупець» від повної оплати придбаного товару; наказ не змінює обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці;
- Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від вказаного висновку з урахуванням уточнення такого змісту:
1) Накази № 140 та № 206 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за «зеленим» тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641.
2)      накази не звільняють ДП «Гарантований покупець» від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.
          Таким чином, колегія суддів вважає помилковими посилання відповідача на те, що його позиція щодо того, що під час дії воєнного стану, введеного на території України з 24.02.2022, розрахунки з оплати електричної енергії за договором № 1505/01/20 від 15.06.2020 мають здійснюватися з врахуванням положень наказів Міністерства енергетики України, зокрема, наказу від 28.03.2022 №140 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та   наказу від 15.06.2022 №206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом», підтверджена висновками, які викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.06.2024 у справі № 910/4439/23, оскільки  вказане спростовується змістом вказаної постанови.
          Водночас,  позивачем у відзиві на апеляційну скаргу заявлено про відмову від частини позовних вимог, а саме від стягнення 3% річних у сумі 533   692,54 грн  та просив закрити провадження у справі в цій частині.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 прийнято відмову ТОВ «Еко-Альтеп» від  позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 533   692,54 грн. Визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва  від 19.12.2024 в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 533   692,54 грн. Закрито провадження у справі №910/19894/23 в цій частині. 
          З огляду на вказане колегією суддів не розглядаються      доводи відповідача щодо наявності      підстав для відмови у задоволенні вказаних позовних вимог, а також підстав для зменшення розміру      3 % річних.
          Колегія суддів зазначає про те, що, з наявних у матеріалах справи станом на дату прийняття оскаржуваного рішення доказів підтверджується, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену спірні періоди електричну енергію становила 12   661   049,73 грн, а строк виконання обов`язку зі сплаті вказаних коштів станом на дату звернення позивача до суду      цим позовом вже настав. 
          За таких обставин позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню в сумі 12   661   049,73 грн, а     рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024  у справі № 910/19894/23      в цій частині залишається без змін.
          Щодо інших аргументів сторін колегія суддів      зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
          З огляду на вищевикладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дав належну оцінку доказам у справі та ухвалив законне, обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
          Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/19894/23 про задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 533   692,54 грн підлягає залишенню без розгляду. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/19894/23 про задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 12   661   049,73 грн слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024, у справі №910/19894/23 в частині задоволення позовних вимог      про стягнення основного боргу в сумі 12   661   049,73 грн залишити без змін.
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
  
           УХВАЛИВ:

           1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/19894/23 про стягнення основного боргу в сумі 12   661   049,73 грн залишити без задоволення.
           2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2024, у справі №910/19894/23 в частині задоволення позовних вимог      про стягнення основного боргу в сумі 12   661   049,73 грн залишити без змін. 
3. Матеріали справи №910/19894/23 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, порядку та строку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови підписано 26.05.2025 у зв"язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці з 19.05.2025 по 23.05.2025. 

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                В.В. Сулім