ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 квітня 2025 року           справа №200/7070/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - Деменкової Євгенії Сергіївни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/7070/24 (головуючий І інстанції Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) через свого представника – адвоката Деменкову Є.С., звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач), в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд: визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо незастосування при призначенні пенсії позивачу за віком показника середньої заробітної плат (доходу) позивача за 2019, 2020, 2021 роки; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з дня його звернення до пенсійного фонду із відповідною заявою (тобто з 03.07.2024) з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) позивача за 2019, 2020, 2021 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком з 25.04.2022. Позивач вважає, що відповідачем при визначенні йому пенсії за віком, не застосовано показник середньої заробітної плати за 2019, 2020 та 2021 рік, внаслідок чого відповідач суттєво зменшив йому розмір щомісячної пенсії.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/7070/24 у задоволенні позову – відмовлено.    
Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що листом ГУ ПФУ в Донецькій області № 20263-17259/П-02/8-0500/24 від 01.08.2024 на письмові звернення позивача, підтвердив, що позивач не висловлював бажання застосовувати інший показник середньої заробітної плати (доходу), ніж той, який визначається ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058. Отже, при призначенні розміру пенсії за віком позивачу, відповідачем не було враховано загального стажу та заробітку позивача, а, відтак відповідач позбавив позивача на отримання належного розміру пенсії.                                 Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.      
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
З 16.02.2021 позивачеві призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-VI (далі — Закон № 1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн.
На підставі особистої заяви від 25.04.2022 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн.
Страховий стаж позивача враховано по 31.03.2022 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та складає 32 роки 09 місяців 23 дні.
Листом ГУ ПФУ в Донецькій області № 20263-17259/П-02/8-0500/24 від 01.08.2024 повідомило позивача, що його страховий стаж враховано по 31.03.2022 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та складає 32 роки 09 місяців 23 дні, позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до положень частини 1 статті 5 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно зі ст.10 Закону №1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, Законом № 1058-ІV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ч. 2 ст. 30 Закону № 1058-ІV).
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Відповідно до ч. 2 т. 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Із наведених положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” слідує, що умовою застосування показника середньої заробітної плати, визначеного для призначення пенсії, при переведенні особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, є факт наявності у особи не менш як 24 місяці страхового стажу, здобутого після призначення пенсії по інвалідності.
В даному ж випадку, пенсію по інвалідності позивачу призначено 16.02.2021.
Пенсію за віком позивачу призначено 25.04.2022.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж, здобутий після призначення йому пенсії по інвалідності (не менш як 24 місяці), наявність якого, є необхідною умовою для застосування показника середньої заробітної плати, визначеного ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу представника позивача - Деменкової Євгенії Сергіївни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/7070/24 - залишити без задоволення.                                 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/7070/24 - залишити без змін.                                               
Повне судове рішення складено 28 квітня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Е.Г. Казначеєв

                                                                                                               І.В. Сіваченко