ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/13441/24                         Головуючий у 1-й інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/271/25                                                Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року                                                                        м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач):        Воронцової Л.П.,
суддів:                                Майданіка В.В.,
                                       Склярської І.В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",
відповідач - ОСОБА_1 ,
       розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мар`ян Іван Степанович, на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2025 року, ухвалене у складі судді Хомик І.І., в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (скорочене найменування - ТОВ "ФК "ЄАПБ")звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 лютого 2022 року між АТ "ОТП БАНК" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2039009218. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 29 641,34 грн, із яких: 20 000 грн - сума боргу за тілом кредиту, 8 111,34 грн - сума боргу за відсотками, 1 530 грн - сума боргу за комісією.
13 жовтня 2023 року між AT "ОТП БАНК" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2039009218, укладеним між AT "ОТП БАНК" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ", яке стало новим кредитором.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2039009218 у розмірі 29 641,34 грн, із яких: 20 000 грн - сума боргу за тілом кредиту, 8 111,34 грн -сума боргу за відсотками, 1 530 грн - сума боргу за комісією та понесені судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_1 в AT "ТАСкомбанк") суму заборгованості за кредитним договором № 2039009218 у розмірі 29641,34 грн та 3028,00 грн витрат, понесених на оплату судового збору. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки AT "ОТП БАНК" свої зобов`язання за договором та угодами виконав в повному обсязі, а відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв`язку із чим має заборгованість на загальну суму 29 641,34 грн., що підтверджується витягом з Реєстру боржників від № 1 до Договору факторингу, на підставі якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 2039009218.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мар`ян Іван Степанович, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставина справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2025 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня року справа розподілена колегії суддів Херсонського апеляційного суду у складі головуючого (суддя-доповідач) Воронцової Л.П., судді: Майданік В.В., Склярська І.В.
24 березня 2025 року на запит апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 31 березня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
02 квітня 2025 року апелянт усунув недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 04 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження та надано строк для подання відзиву.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у ній матеріалами. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідача не повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором від 15 лютого 2022 року на підставі договору факторингу від 13 жовтня 2023 року, а факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора не підтверджено належними доказами, в тому числі щодо оплати на рахунок АТ "ОТП БАНК" ціни прав вимоги за Договором факторингу, актом приймання-передачі реєстру боржників, підписання якого здійснюється в дату оплати фактором ціни прав вимоги, генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій. Витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу не містить підписів начальника управління підтримки врегулювання кредитів та начальника сектору підтримки процесів та інструментів - АТ "ОТП БАНК", підпису та печатки генерального директора ТОВ "ФК "ЄАПБ", що ставить під сумнів перехід права вимоги саме за вказаним кредитним договором та погодження сторонами саме такого змісту договору факторингу і факт його укладення. 
Крім того, позивач не надав доказів отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, доказів погодження банком акцепту на укладення угоди про надання кредиту, видачі кредитних коштів позичальнику, первинних бухгалтерських документів, що підтверджують розмір заборгованості. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності заборгованості за відсотками, період та порядок їх нарахування, докази вчинення відповідачем дій щодо погашення заборгованості, що би свідчило про визнання ним боргу. Крім того, суд першої інстанції не врахував норми пункту 15 статті 14 Закону України Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яким передбачено пільги для військовослужбовців, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків в сумі 8111 грн. 34 коп.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "ФК "ЄАПБ" зазначив, що законом не передбачено обов`язку нового кредитора здійснювати повідомлення боржника про відступлення права вимоги, а факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Договір факторингу, укладений між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ФК "ЄАПБ", є дійсним та відповідає вимогам закону, що підтверджено належним чином засвідченими копіями Договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року, витягу з реєстру боржників до Договору, платіжної інструкції до Договору. Що стосується зобов`язання позичальника, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що підтверджується умовами кредитного договору та свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на погоджених умовах шляхом особистого підписання договору. Відповідач не спростував презумпцію правомірності договору, факт його підписання, не вчиняв жодних дій щодо його розірвання або визнання недійсним, а також не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, та не спростовував розмір заборгованості. Заборгованість за договором правомірно нарахована первісним кредитором на підставі умов кредитного договору, а звільнення військовослужбовців від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом та припинення їх нарахування відбувається за умови надання позичальником банку документів, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби, чим відповідач не скористався. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та не застосовувалося жодних штрафних санкцій. Щодо ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів зазначив, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, оскільки не є первісним кредитором, такі документи формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. Договір факторингу та кредитний договір у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. 
Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15 лютого 2022 року між відповідачем ОСОБА_1 та АТ "ОТП БАНК" укладено кредитний договір № 2039009218, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти у сумі 20 000 грн на загальні споживчі потреби на умовах строковості, зворотності, платності, строком до 15 лютого 2023 року. Кредитний договір № 2039009218 та анкета-заява на отримання кредиту від 15 лютого 2022 року містять електронний підпис відповідача (а.с. 6-9).
Відповідно до копій паспорта споживчого кредиту та Додатку № 1 від 15 лютого 2022 року, підписаних відповідачем, відображено умови кредитування та графік здійснення платежів (а.с. 11- 14).
15 лютого 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву на видачу готівки № 24035423 на суму 20000 грн, із зазначенням анкетних даних, реквізитів документа, що посвідчує особу (а.с. 11, зворот).
13 жовтня 2023 року між AT "ОТП БАНК" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 13/10/23, відповідно до якого AT "ОТП БАНК" передає, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає право грошової вимоги, що належить AT "ОТП БАНК", і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між AT "ОТП БАНК" і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості (п. 1.1. Договору). ТОВ "ФК "ЄАПБ" одержує право (замість AT "ОТП БАНК" вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами (п. 1.3. Договору). Право Вимоги переходить до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання Сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та AT "ОТП БАНК" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається (п. 6.2.3. Договору). Відступлення Права Вимоги за цим Договором здійснюється без згоди боржників (п. 6.2.4 Договору) (а.с. 16-17, 141-146).
Відповідно до Додатку 1 до Договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року "Реєстр боржників № 1 до Договору", під номером 307 наявна інформація про боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , кредитний договір: № 2039009218, дата договору: 15 лютого 2022 року; загальна сума боргу по тілу кредиту: 20 000 грн; загальна сума боргу за відсотками: 8 111,34 грн, загальна сума боргу за комісією: 1 530 грн; кількість днів прострочення: 514 (а.с. 18, 151-152).
Згідно з копією платіжної інструкції в національній валюті № 20333 від 13 жовтня 2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" здійснило переказ коштів на рахунок AT "ОТП БАНК" у розмірі 2 073 929,84 грн; призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року (а.с. 153).
Відповідно до довідки складеної представником ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2039009218 від 15 лютого 2022 року не погашена, залишок заборгованості є незмінним з 13 жовтня 2023 року та станом на 30 червня 2024 року складає 29 641,34 грн, із яких: 20 000 грн - загальна сума боргу за тілом кредиту, 8 111,34 грн - загальна сума боргу за відсотками, 1 530 грн - загальна сума боргу за комісією. 
2. Мотивувальна частина
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Апеляційний суд долучає до матеріалів справи додані ТОВ "ФК "ЄАПБ" до відзиву на апеляційну скаргу копії повного тексту Договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року, розширеного реєстру боржників № 1 до Договору факторингу та платіжної інструкції в національній валюті № 20333 від 13 жовтня 2023 року, витяги з яких подавалися до суду першої інстанції, оскільки вказані документи не є новими доказами в розумінні ст. 367 ЦПК України та стосуються фактів, на які позивач посилається у позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Встановлено, що 15 лютого 2022 року між відповідачем ОСОБА_1 та АТ "ОТП БАНК" укладено кредитний договір № 2039009218, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти у сумі 20 000 грн на строк до 15 лютого 2023 року з фіксованою процентною ставкою у розмірі 28,80 % річних та визначено інші умови договору. Вказаний кредитний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи та підписано відповідачем з використанням електронного підпису.
Згідно із статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до з абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов?язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, позивачем підтверджено належними та допустимими доказами укладення між  ОСОБА_1 та АТ "ОТП БАНК" кредитного договору № 2039009218 від 15 лютого 2022 року в електронній формі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга статті 516 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: "за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Колегія суддів вважає доведеним позивачем перехід прав вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" до відповідача за кредитним договором № 2039009218 від 15 лютого 2022 року, що підтверджується, зокрема копіями Договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року, реєстру боржників № 1 до Договору факторингу та платіжної інструкції в національній валюті № 20333 від 13 жовтня 2023 року, якийне визнано недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована, а укладений договір факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором.
Таким чином, доводи апелянта про не повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором від 15 лютого 2022 року на підставі договору факторингу від 13 жовтня 2023 року та не підтвердження факту переходу прав вимоги від клієнта до фактора, не заслуговують на увагу.
Разом з цим, обґрунтовуючи розмір заборгованості, позивач надав довідку про заборгованість відповідача за період з 13 жовтня 2023 року по 30 червня 2024 року та реєстр боржників № 1 до Договору факторингу, якими визначено розмір заборгованості відповідача станом на день укладення Договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року. 
Так, згідно зі статтями 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. 
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 08 травня 2024 року у справі № 381/1647/21, провадження № 61-4504св23).
Таким чином, надання лише довідки про розмір заборгованості відповідача станом на момент укладення Договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року таВитягу з Реєстру боржників без надання повного пакету документів унеможливлює встановлення наявності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "ОТП БАНК" в межах строку кредитування за кредитним договором № 2039009218 від 15 лютого 2022 року, яким визначено строк дії кредитного договору до 15 лютого 2023 року.
Такими доказами, на думку апеляційного суду, могли б бути банківська виписка з рахунку позичальника та Розрахунок заборгованості. Однак, жодного з вказаних доказів позивач не надав.
Колегія суддів зазначає, що виписка з рахунку має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, відповідно якого до таких первинних документів віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи. 
При цьому надані позивачем Додаток 1 до Договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року "Реєстр боржників № 1 до Договору", в якому зазначено перехід до нового кредитора ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2039009218 від 15 лютого 2022 року в розмірі 29 641,34 грн, із яких: 20 000 грн - загальна сума боргу за тілом кредиту, 8 111,34 грн - загальна сума боргу за відсотками, 1 530 грн - загальна сума боргу за комісією, не мають жодного правового значення, оскільки вказані документи носять похідний характер й не є належними доказами на підтвердження наявності та розміру заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
Крім того, як вбачається із Додатку 1 до Договору факторингувказаний розмір заборгованості нараховано за 514 днів прострочення, що не відповідає строку дії договору (з 15 лютого 2022 року до 15 лютого 2023 року), який не містить умов про його пролонгацію. 
Відтак, у справі, що переглядається, має значення факт доведення наявності та розміру заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором перед первісним кредитором АТ "ОТП БАНК"", на підтвердження чого, як зазначено, позивач не надав як банківську виписку з рахунку позичальника, так і розрахунок заборгованості на кредитним договором, який містив би детальний розпис нарахованої заборгованості, як поточної так і простроченої, відповідно до графіку погашення кредиту, з вказівкою на щомісячні платежі, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати здійснення платежів позичальником. 
Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 464/4985/15-ц, "твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості станом на 07 квітня 2015 року, який містить детальний розпис нарахованої заборгованості, як поточної так і простроченої, відповідно до графіку погашення кредиту, з вказівкою на щомісячні платежі, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати здійснення платежів позичальником. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 не надала".
       У постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 266/4900/21 Верховний Суд зазначив, що "по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій".
Враховуючи недоведення наявності та розміру заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором перед первісним кредитором АТ "ОТП БАНК", апеляційний суд вважає, що, як наслідок, позивачем не доведено й наявність заборгованості ОСОБА_1 перед новим кредитором ТОВ "ФК "ЄАПБ".
Відтак, доводи апеляційної скарги щодо не доведення позивачем наявності заборгованості є обґрунтованими.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ФК "ЄАПБ"
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Наведена невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат 
Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на його користь слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633 грн 60 коп.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мар`ян Іван Степанович, задовольнити.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь  ОСОБА_1  судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633 грн 60 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                Л.П. Воронцова

Судді:                                                        В.В. Майданік

                                                       І.В. Склярська