Справа № 461/2992/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/1923/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: І.І. Попенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 15 травня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , треті особи: приватне акціонерне товариство «Галичина», публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

                                       в с т а н о в и в:

       У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк, банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватне акціонерне товариство «Галичина» (далі - ПрАТ «Галичина»), публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко» (далі - ПАТ «Ковельмолоко»), які були залучені до участі у справі протокольною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року, про стягнення заборгованості.
       Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 березня 2013 року між АТ «Укрексімбанк, ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко» укладено Генеральну кредитну угоду № 151213N2 (зі змінами та доповненнями) (далі - Генеральна угода), у рамках якої:
- між банком та ПрАТ «Галичина» укладено два кредитних договори: 
1) кредитний договір № 151213К8 від 20 березня 2013 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 11 875 000,00 доларів США та 95 198 000,00 грн, із кінцевим терміном погашення кредиту до 19 березня 2018 року, зі сплатою процентів за користування комісії за управління кредитною лінією у порядку та розмірі, встановлених умовами кредитного договору; 
2) кредитний договір № 151214К5 від 06 березня 2014 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 31 000 000,00 грн, із кінцевим терміном погашення кредиту - 25 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією у розмірі та порядку, встановленому умовами кредитного договору;
- між банком та ПАТ «Ковельмолоко» укладено два кредитних договори: 
1) кредитний договір № 151407К37 від 21 серпня 2007 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 6 000 000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту до 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом і комісії за управління кредитною лінією у порядку та розмірі, встановлених умовами кредитного договору;
2) кредитний договір № 151208К34 від 25 червня 2008 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 3 640 000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту до 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом і комісії за управління кредитною лінією у порядку та розмірі, встановлених умовами кредитного договору.
       З метою забезпечення виконання позичальниками зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної угоди, 25 березня 2013 року між банком, позичальниками, тобто ПрАТ «Галичина» і ПАТ «Ковельмолоко», та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 151213Р12, за яким позичальники та поручитель є солідарними боржниками за належне виконання умов Генеральної угоди.
       Банк зазначав, що позичальники неналежно виконували взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. При цьому положеннями кредитних договорів передбачено, що у разі невиконання зобов`язань позичальники сплачують банку пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у відповідних пунктах кредитних договорів. 
       Посилаючись на положення частини другої статті 625 ЦК України, банк вважав, що у позичальників виник обов`язок зі сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
       Прострочена заборгованість за кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної угоди до укладення вищевказаного договору поруки, станом на 04 березня 2015 року, з урахуванням часткового погашення заборгованості у період з 04 березня 2015 року по 15 листопада 2016 року становить: 4 290 481,12 доларів США та 1 181 120,84 грн, з яких: 
- заборгованість за кредитним договором № 151213К8 - 417 753,66 доларів США та 1 044 027,45 грн, у тому числі: 193 500,00 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 208 604,17 доларів США та 991 876,68 грн - прострочені проценти за користування кредитом; 5 851,58 доларів США (еквівалент -145 240,07 грн) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 7 587,98 доларів США (еквівалент -188 338,66 грн) та 37 988,12 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 2 209,93 доларів США та 6 162,65 грн - три проценти річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту та сплати процентів за користування кредитом; 8 000,00 грн - втрати від інфляцій у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів;
- заборгованість за кредитним договором № 151407К37 - 2 415 230,13 доларів США та 50 691,47 грн, у тому числі: 2 034 000 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 216 860,53 доларів США - прострочені проценти за користування кредитом; 21 885,81 грн - прострочена комісія за управління кредитною лінією; 121 336,89 доларів США (еквівалент - 50 485 218,37 грн) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 19 027,03 доларів США (еквівалент - 472 263,30 грн) - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 13 303,29 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 24 005,68 доларів США та 1 369,04 грн - три проценти річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту, сплати процентів за користування кредитом і комісії за управління кредитною лінією; 14 133,32 грн - втрати від інфляцій у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією;
- заборгованість за кредитним договором № 151208К34 - 1 457 497,33 доларів США та 86 401,92 грн, у тому числі: 1 223 000 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 134 399,73 доларів США - прострочені проценти за користування кредитом; 65 199,45 грн - прострочена комісія за управління кредитною лінією; 72 839,83 доларів США (еквівалент - 1 807 932,59 грн) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 11 668,54 доларів США (еквівалент - 289 620,92 грн) - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 10 093,00 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 15 589,22 доларів США та 1 914,38 грн - три проценти річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту, сплати процентів за користування кредитом і комісії за управління кредитною лінією; 9 195,09 грн - втрати від інфляцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією.
       З урахуванням наведеного, уточнень та пояснень до позову, АТ «Укрексімбанк» просило суд стягнути указаний розмір заборгованості за кредитними договорами: № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, укладеними у рамках Генеральної угоди до укладення вищевказаного договору поруки, з поручителя, як із солідарного боржника.
       Справа розглядалася судами неодноразово.
       Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року позов АТ «Укрексімбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» прострочену станом на 04 березня 2015 року заборгованість за кредитними договорами: № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, укладеними у рамках Генеральної угоди, у розмірі 4 290 481,12 доларів США та 1 181 120,84 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
       Постановою Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційні скарги ПрАТ «Галичина», ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 задоволено частково.
       Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року в частині визначення розміру заборгованості за кредитними договорами № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, укладеними у рамках Генеральної угоди, станом на 04 березня 2015 року, яка підлягає стягненню ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк», змінено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість за кредитними договорами № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, укладеними у рамках Генеральної угоди, станом на 04 березня 2015 року, у загальному розмірі 4 024 395,55 доларів США та 6 025 475,85 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
       Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2022 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року у незміненій частині та постанову Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 
       Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 15 травня 2024 року при новому розгляді справи позов задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м.Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код: 00032112) прострочену станом на 04.03.2015р. заборгованість за Кредитними договорами № 151213К8 від 20.03.2013 p., № 151407К37 від 21.08.2007 р. та № 151208К34 від 25.06.2008 p., укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 p., у розмірі 4 290 481,12 (чотири мільйони двісті дев`яносто тисяч чотириста вісімдесят один, 12) долар США та 1 227 431,91 (один мільйон двісті двадцять сім тисяч чотириста тридцять одну, 91) гривню.
       Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код: 00032112) 3654,00 грн. сплаченого судового збору.
       Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Квіткін Юрій Миколайович. 
       Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що після укладення договору поруки (25 березня 2013 року), який було укладеного на забезпечення зобов`язань за генеральною кредитною угодою від 20 березня 2013 № 151213N2, кредитних договорів № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, до таких неодноразово вносились зміни, внаслідок чого було збільшено обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_1 . ОСОБА_1 , як поручитель, про збільшення ліміту Генеральної угоди, укладення додаткових кредитних договорів, збільшення розміру комісії, встановлення процентних ставок, перенесення строків погашення процентів не був належним чином повідомлений та не давав згоди на це в будь-якій формі. На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення.
       Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
       13 грудня 2024 року Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» через свого представника - адвоката Ільїнову Інну Володимирівну подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність рішення суду першої інстанції. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
       У засіданні суду апеляційного інстанції представник ОСОБА_1 - Квіткін Ю.М. скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам скарги. Просив рішення суду скасувати та ухвалити у справі нову постанову про відмову у задоволені позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».
       Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» Ільїнова І.В. проти скарги заперечила, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення. 
       Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       На підставі частини третьої статті 12, статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
       Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
       Встановлено, що 20 березня 2013 року між АТ «Укрексімбанк», ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко» було укладено Генеральну кредитну угоду № 151213N2 з подальшим внесенням до неї змін та доповнень (Генеральна угода).
       Відповідно до умов пункту 1.1 статті 1 Генеральної угоди, зазначена угода регулює загальні засади співпраці між банком та позичальниками щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності позичальників.
       Метою Генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційного торгово-закупівельної програми по розвитку діяльності позичальників, яке здійснюється відповідно до Генеральної угоди шляхом укладання кредитних договорів (пункт 1.2 статті 1 Генеральної угоди).
       Згідно зі статтею 2 Генеральної угоди, кредит – це грошові кошти, які банк надає на фінансування діяльності позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності.
       Відповідно до положень та умов Генеральної угоди, банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених у пункті 4.5 статті 4 Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, укладених в рамках зазначеної вище Генеральної угоди та які є додатками до неї. Згідно з умовами Генеральної угоди, позичальник взяв на себе обов`язок своєчасно та у повному обсязі погашати банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі за кредитними договорами (підпункт 5.2.7 пункту 5.2 статті 5 Генеральної угоди).
       У рамках Генеральної угоди:
– між АТ «Укрексімбанк» та ПрАТ «Галичина» було укладено два кредитних договори: 1) кредитний договір № 151213К8 від 20 березня 2013 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 11 875 000,00 доларів США та 95 198 000,00 грн, з кінцевим терміном погашення кредиту до 19 березня 2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та розмірі, встановлених підпунктом 3.2.4 пунктів 3.2, 3.5 статті 3 кредитного договору, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією у розмірі та порядку, встановленому підпунктом 3.2.5 пункту 3.2 статті 3 та статті 4 кредитного договору; 2) кредитний договір № 151214К5 від 06 березня 2014 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 31 000 000,00 грн, з кінцевим терміном погашення кредиту – 25 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією у розмірі та порядку, встановленому підпунктом 3.2.2 пункту 3.2 статті 3 та статті 4 кредитного договору;
– між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Ковельмолоко» було укладено два кредитних договори: 1) кредитний договір № 151407К37 від 21 серпня 2007 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 6 000 000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту до 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та розмірі, встановлених підпунктом 3.2.6 пунктів 3.2, 3.5 статті 3 кредитного договору, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією у розмірі та порядку, встановленому підпунктом 3.2.7 пункту 3.2 статті 3 та статті 4 кредитного договору; 2) кредитний договір № 151208К34 від 25 червня 2008 року (зі змінами та доповненнями) з видачею кредиту у розмірі 3 640 000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту до 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та розмірі, встановлених підпунктом 3.2.6 пункту 3.2, пунктом 3.5 статті 3 кредитного договору, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією у розмірі та порядку, встановленому підпунктом 3.2.8 пункту 3.2 статті 3 та статті 4 кредитного договору.
       Відповідно до умов указаних кредитних договорів, позичальники взяли на себе зобов`язання погашати кредити, сплачувати проценти за користування кредитами, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за кредитними договорами.
       У разі невиконання зобов`язань за кредитними договорами передбачено сплату пені.
       Статтею 8 Генеральної угоди визначено, що пеня нараховується на суму несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості і до повного погашення такої заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у періоді, за який нараховувалася пеня, якщо інше не передбачене кредитними договорами.
       Пеня нараховується у валюті простроченого зобов`язання і сплачується
у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України, встановленим на день сплати, на рахунок, визначений у кредитному договорі або в повідомленні банку.
       Аналогічні за змістом умови нарахування і сплати пені передбачені й положеннями кредитних договорів.
       Виконання зобов`язань за кредитними договорами забезпечено порукою ОСОБА_1 на підставі укладеного між ним, банком та позичальниками договору поруки № 151213Р12 від 25 березня 2013 року (а. с. 193-195, т. 2).
       Пунктом 2.1.6 договору поруки передбачено, що поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою (в межах ліміту 350 000 000,00 грн, згідно зі статтею 1 договору), у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.
       Згідно з наданим банком розрахунком, розмір заборгованості за кредитними договорами станом на 04 березня 2015 року, з урахуванням часткового погашення заборгованості у період з 04 березня 2015 року по 15 листопада 2016 року на загальну суму 46 311,07 грн, з яких: 7 389,62 грн – прострочені проценти за кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року, а 38 921,45 грн – прострочена комісія за управління за кредитним договором № 151407К37 від 21 серпня 2007 року (а. с. 145, т. 3), становить: 4 290 481,12 доларів США та 1 181 120,84 грн (1 227 431,91 грн – 46 311,07 грн), з яких:
– заборгованість за кредитним договором № 151213К8 – 417 753,66 доларів США та 1044027,45 грн, у тому числі: 193 500,00 доларів США – прострочена заборгованість за кредитом; 208 604,17 доларів США та 991 876,68 грн (999 266,30 грн – 7 389,62 грн) – прострочені проценти за користування кредитом; 5 851,58 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2015 року: 1,00 долар США = 24,820658 грн, складає 145 240,07 грн) – пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 7 587,98 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2015 року: 1,00 долар США = 24,820658 грн, складає: 188 338,66 грн) та 37 988,12 грн – пеня за несвоєчасну сплату процентів; 2 209,93 доларів США та 6 162,65 грн – три проценти річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту та сплати процентів за користування кредитом; 8 000,00 грн – втрати від інфляцій у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів;
– заборгованість за кредитним договором № 151407К37 – 2 415 230,13 доларів США та 50 691,47 грн, у тому числі: 2 034 000,00 доларів США – прострочена заборгованість за кредитом; 216 860,53 доларів США – прострочені проценти за користування кредитом; 21 885,81 грн (60 807,26 грн – 38 921,45 грн) – прострочена комісія за управління кредитною лінією; 121 336,89 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2015 року: 1,00 долар США = 24,820658 грн, складає 50 485 218,37 грн) – пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 19 027,03 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2015 року: 1,00 долар США = 24,820658 грн, складає 472 263,30 грн) – пеня за несвоєчасну сплату процентів; 13 303,29 грн – пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 24 005,68 доларів США та 1 369,04 грн – три проценти річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту, сплати процентів за користування кредитом і комісії за управління кредитною лінією; 14 133,32 грн – втрати від інфляцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією;
– заборгованість за кредитним договором № 151208К34 – 1 457 497,33 доларів США та 86 401,92 грн, у тому числі: 1 223 000,00 доларів США – прострочена заборгованість за кредитом; 134 399,73 доларів США – прострочені проценти за користування кредитом; 65 199,45 грн – прострочена комісія за управління кредитною лінією; 72 839,83 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2015 року: 1,00 долар США = 24,820658 грн, складає 1 807 932,59 грн) – пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 11 668,54 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2015 року: 1,00 долар США = 24,820658 грн, складає 289 620,92 грн) – пеня за несвоєчасну сплату процентів; 10 093 грн – пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 15 589,22 доларів США та 1 914,38 грн – три проценти річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту, сплати процентів за користування кредитом і комісії за управління кредитною лінією; 9 195,09 грн – втрати від інфляцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією.
       28 січня 2020 року АТ «Укрексімбанк» повідомило суд апеляційної інстанції (а. с. 195-196, т.4) про те, що згідно з меморіальним ордером № 178503 від 02 серпня 2019 року (а. с. 197, т. 4), грошові кошти у розмірі 97 409 065,52 грн, отримані банком від продажу на аукціоні майна банкрута – ПрАТ «Галичина», що було предметом застави/іпотеки за Генеральною угодою, були направлені на погашення простроченої заборгованості за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року (69 745 658,92 грн – за процентами; 2 312 252,92 грн – за комісією за управління кредитом) та за кредитним договором № 151214К5 від 06 березня 2014 року (24 730 903,68 грн – за процентами; 620 250,00 грн – за комісією за управління кредитом).
       16 березня 2021 року АТ «Укрексімбанк» подало до суду апеляційної інстанції клопотання про долучення як доказу у справі на підтвердження розміру заборгованості за кредитними договорами, укладеними у рамках Генеральної угоди, станом на 04 березня 2015 року, висновок судово-економічної експертизи від 22 травня 2020 року № 550 (а. с. 102-173 т. 5), проведеної на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі № 465/1710/15-ц за позовом АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_3 , треті особи: ПрАТ «Галичина», ПАТ «Ковельмолоко», ОСОБА_1 , Кабінет Міністрів України, Генеральна прокуратура України, про стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними у рамках Генеральної угоди, станом на 04 березня 2015 року, у розмірі 4 290 481,12 доларів США та 1 227 431,91 грн.
       Згідно з цим висновком судово-економічної експертизи від 22 травня 2020 року № 550 розрахунок заборгованості, наданий позивачем – АТ «Укрексімбанк», станом на 04 березня 2015 року, але без урахування часткового погашення заборгованості у період з 04 березня 2015 року по 15 листопада 2016 року на загальну суму 46 311,07 грн, з яких: 7 389,62 грн – прострочені проценти за кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року, а 38 921,45 грн – прострочена комісія за управління за кредитним договором № 151407К37 від 21 серпня 2007 року:
– за кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору із додатками та додатковими угодами у частині простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 193 500,00 доларів США (еквівалент – 4 802 797,32 грн), простроченої заборгованості за процентами у розмірі 208 604,17 оларів США (еквівалент – 5 177 692,76 грн) та 999 266,30 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 37 988,12 грн, а в частині нарахування пені за несвоєчасне погашення основного боргу, пені за несвоєчасне погашення процентів (по доларовій частині кредиту), трьох процентів річних від простроченого основного боргу (стаття 625 ЦК України) та інфляції у зв`язку з несвоєчасним погашенням заборгованості (на суму процентів) не відповідає даним дослідження;
– за кредитним договором № 151407К37 від 21 серпня 2007 року відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору із додатками та додатковими угодами у частині простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 2 034 000,00 доларів США (еквівалент – 50 485 218,37 грн), простроченої заборгованості за процентами у розмірі 216 860,53 доларів США (еквівалент – 5 382 621,05 грн), простроченої заборгованості за комісією за управління у розмірі 60 807,26 грн, а в частині нарахування пені за несвоєчасне погашення основного боргу, пені за несвоєчасне погашення процентів, пені за несвоєчасну сплату комісії за управління, трьох процентів річних від простроченого основного боргу (стаття 625 ЦК України), трьох процентів річних від суми прострочених процентів (стаття 625 ЦК України), трьох процентів річних від суми простроченої комісії (стаття 625 ЦК України) та суми інфляції у зв`язку з несвоєчасним погашенням заборгованості (комісії за управління) не відповідає даним дослідження;
– за кредитним договором № 151208К34 від 25 червня 2008 року відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору із додатками та додатковими угодами в частині простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 1 223 000 доларів США (еквівалент – 30 355 664,73 грн), простроченої заборгованості за процентами у розмірі 134 399,73 доларів США (еквівалент – 3 335 889,73 грн), простроченої заборгованості за комісією за управління в сумі 65 199,45 грн, а в частині нарахування пені за несвоєчасне погашення основного боргу, нарахування пені за несвоєчасне погашення процентів, нарахування пені за несвоєчасну сплату комісії за управління, трьох процентів річних від простроченого основного боргу (стаття 625 ЦК України), трьох процентів річних від суми прострочених процентів (стаття 625 ЦК України), трьох процентів річних від простроченої комісії (стаття 625 ЦК України) та суми інфляції у зв`язку з несвоєчасним погашенням заборгованості (комісії за управління) не відповідає даним дослідженням;
– за кредитним договором № 151214К5 від 06 березня 2014 року заборгованість відсутня.
       Згідно з висновком вказаної експертизи, заборгованість перед АТ «Укрексімбанк» складає:
– за кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року – 403 209,14 доларів США (еквівалент – 10 007 916,16 грн) та 1 351 601,93 грн, а саме: 193 500,00 доларів США (еквівалент – 4 802 797,32 грн) – прострочена заборгованість за кредитом; 208 604,17 доларів США та 999 266,30 грн – прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 135 532,87 грн – пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 221 111,06 грн (183 122,94 грн + 37 988,12 грн) – пеня за несвоєчасну сплату процентів; 487,73 доларів США (еквівалент – 12 105,78 грн) – три проценти річних від простроченої суми кредиту; 617,24 доларів США (еквівалент – 15 320,30 грн) та 3 081,32 грн – три проценти річних від простроченої суми процентів. Інфляція у зв`язку з несвоєчасним погашенням заборгованості (на суму процентів) – відсутня;
– за кредитним договором № 151407К37 від 21 серпня 2007 року – 2 263 786,68 доларів США (еквівалент – 56 188 674,97 грн) та 2 881 198,58 грн, а саме: 2 034 000 доларів США (еквівалент – 50 485 218,37 грн) – прострочена заборгованість за кредитом; 216 860,53 доларів США (еквівалент – 5 382 621,05 грн) – прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 492 387,64 грн – пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 358 185,47 грн – пеня за несвоєчасну сплату процентів; 60 807,26 грн – прострочена заборгованість по комісії за управління кредитною лінією; 4 759,46 грн – пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 11 070,90 доларів США (еквівалент – 274 787,02 грн) – три проценти річних від простроченої суми кредиту; 1 855,25 доларів США (еквівалент – 46 048,53 грн) – три проценти річних від простроченої суми процентів; 466,25 грн. – три проценти річних від простроченої суми комісії; 3 513,95 грн – інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією;
– за кредитним договором № 151208К34 від 25 червня 2008 року – 357 399,73 доларів США (еквівалент – 33 885 021,81 грн) та 1 792 675,34 грн, а саме: 1 223 000 доларів США (еквівалент – 30 355 664,73 грн) – прострочена заборгованість за кредитом; 134 399,73 доларів США (еквівалент – 3 335 889,73 грн) – прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 499 377,83 грн – пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 220 620,42 грн – пеня за несвоєчасну сплату процентів; 65 199,45 грн – прострочена заборгованість по комісії за управління кредитною лінією; 4 315,15 грн – пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 6 660,74 доларів США (еквівалент – 165 323,95 грн) – три проценти річних від простроченої суми кредиту; 1 133,87 доларів США (еквівалент – 28 143,40 грн) – три проценти річних від простроченої суми процентів; 406,59 грн – три проценти річних від простроченої суми комісії; 2 755,90 грн – інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією.
       08 листопада 2021 року АТ «Укрексімбанк» подало до суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких повідомило, що 21 липня 2021 року на транзитний рахунок ПАТ «Ковельмолоко» надійшли кошти у розмірі 60 650 944,01 грн на часткове погашення кредиторських вимог банку, які було направлено на погашення заборгованості ПрАТ «Галичина»: за кредитним договором № 151214К5 від 06 березня 2014 року у розмірі 1 197 301,64 грн; за кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року у розмірі 6 260 486,93 грн та 1 229 640,63 доларів США; за кредитним договором № 151208К34 від 25 червня 2008 року у розмірі 270 604,57 доларів США та 381 001,37 грн; за кредитним договором № 151407К37 від 21 серпня 2007 року у розмірі 443 727,73 доларів США та 596 846,88 грн. Часткове погашення заборгованості за кредитними договорами мало місце вже після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі.
       Крім цього, суд встановив, що при розгляді справи № 914/3734/15 про банкрутство ПРАТ «Галичина», Господарським судом Львівської області встановлено наступні обставини.
       Станом на 23.11.2015 р. заборгованість ПрАТ «Галичина» перед AT «Укрексімбанк», яка виникла у зв`язку з невиконанням зобов`язань за генеральною угодою та укладеними в її рамках кредитними договорами, згідно з розрахунком заборгованості становить: 27 830 948,92 дол. СІЛА (16 945 355,09+6 797 747,67+4 087 846,16) та 235 310 728,63 грн. (174 140 877,12+54 848 200,59+3 883 526,79+2 438 124,13), і складається із заборгованості за:
       кредитним договором № 151213К8 - 16 945 355,09 дол. США та 174 140 877,12 грн., в т. ч.:11 875 000,00 дол. США та 95 198 000,00 грн. - прострочена сума заборгованості за кредитом 1; 1 537 596,57 дол. США та 20 335 252,53 грн. - прострочені проценти за користування кредитом 1;11 038 338,96 грн.-прострочена комісія за управління кредитною лінією; 2 904 032,11 дол.США та 29 764 371,94 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 1; 401 356,88 дол. США та 4 881 356,33 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 1; 2 050 298,72 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 227 369,53 дол. США та 025 357,40 грн. - 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням основного боргу, процентів за користування кредитом 1 та комісії за управління кредитною лінією; 8 847 901,24 грн. - втрати від інфляції у зв`язку з несвоєчасним погашенням основного боргу, процентів за користування кредитом 1 та комісії за управління кредитною лінією;
       кредитним договором №151214К5 - 54 848 200,59 грн., в т. ч.: 31 000 000,00 грн. - прострочена сума заборгованості за кредитом 2; 7 336 459,20 грн. - прострочені проценти за користування кредитом 2; 620 250,00 грн. - прострочена комісія за управління кредитною лінією; 9 827 000,00 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2; 1 715 894,25 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 2; 153 135,82 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 636 034,53 грн. - 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням основного боргу, процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитною лінією; 559 426,79 грн. - втрати від інфляції у зв`язку з несвоєчасним погашенням основного боргу, процентів за користування кредитом 2 та комісії за управління кредитною лінією.
       кредитним договором № 151407К37 - 6 797 747,67 дол. США та 3 883 526,79 грн., в т. ч.: 294 000,00 дол. США - прострочена сума заборгованості за кредитом 3; 549 001,42 дол. США- прострочені проценти за користування кредитом 3; 3 174 056,01 грн. - прострочена комісія за управління кредитною лінією; 1 677 177,39 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 3; 172 977,94 дол. США -пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 3; 495 292,19 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 104 590,92 дол. США та 28 332,75 грн. - 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту 3, сплати процентів за користування кредитом 3 і комісії за управління кредитною лінією; 185 845,84 грн. - втрати від інфляції у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією.
       кредитним договором № 151208К34 - 4 087 846,16 дол. США та 2 438 124,13 грн., в т. ч.: 2 578 000,00 дол. CШA - прострочена сума заборгованості за кредитом 4; 333 808,03 дол. США - прострочені проценти за користування кредитом 4; 1 977 516,03 грн. - прострочена комісія за управління кредитною лінією; 1 007 246,07 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 4; 105 823,65 дол. США - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 318 991,37 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією; 62 968,41 дол. США та 18 262,74 грн. - 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту 4, сплати процентів за користування кредитом 4 і комісії за управління кредитною лінією; 123 353,99 грн. - втрати від інфляції у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією.
       У справі, яка переглядається апеляційним судом, банк звернувся з позовом до поручителя, як солідарного боржника, про стягнення кредитної заборгованості.
       Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з пп.2.1.6. п. 2.1. Договору поруки ОСОБА_1 погодився, що він як поручитель залишається зобов`язаним за цим договором у разі внесення банком та позичальником будь-яких змін та доповнень до Кредитного договору у майбутньому. Тобто, Поручитель надав згоду на укладення будь - яких змін та доповнень до Кредитного договору на майбутнє та поручився за виконання тих зобов`язань, що виникнуть у майбутньому, тобто поручитель надав згоду на будь-яке збільшення основного зобов 'язання. Крім того, суд першої інстанції покликається на те, що ОСОБА_1 як членом наглядової ПАТ «Ковельмолоко» приймалося рішення щодо неодноразового надання згоди одним з позичальників ПАТ «Ковельмолоко» на зміну умов кредитування, зокрема основного зобов`язання (протоколи № 29/08-1 від 29 серпня 2014 року, № 31/07-1 від 31 липня 2014 року, №29/12-1 від 29 грудня 2014 року Наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко») і вищевказане свідчить, що ОСОБА_1 надав свою згоду на зміну умов кредитних договорів та Генеральної кредитної угоди, а тому доводи відповідача щодо припинення Договору поруки є безпідставними та помилковими.
       Також, судом першої інстанції зазначено, що представник відповідача ствердив, що ОСОБА_1 продовжує погашати кредити, тобто, слід розуміти, що відповідач виконує кредитні зобов`язання, відтак, на думку суду, це може свідчити про визнання заборгованості.
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, враховуючи наступне. 
       Відповідно до  статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Частиною першою статті 509 цього Кодексу визначено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
       Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
       Відповідно до частини першої статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вказані норми про позику застосовуються до відносин за кредитним договором.
       Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
       Згідно із частиною першою статті 543 цього Кодексу у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
       Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
       Згідно із статтею 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 
       Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
       Відповідно до статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
       Порука є спеціальним додатковим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.
       Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
       Згідно із частинами 1 і 2 статті 553 ЦК України обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
       Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
       Згідно із частиною першою статті 651 цього Кодексу зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
       У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України).
       Відповідно до статті 654 цього Кодексу зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
       Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі: підвищення розміру процентів; відстрочення, розстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.
       У зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки та періоду її нарахування навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або за відсутності відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.
       Відповідно до постанов Верховного Суду від 26 червня 2019 року (справа № 755/18438/16-ц) та від 22 вересня 2021 року (справа № 489/6127/15-ц) висновок про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання. Для цього судам необхідно дослідити відповідні умови кредитного договору та договору поруки щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання.
       Згідно із постановами Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі №461/2992/15-ц та від 27 листопада 2024 року у справі № 465/2919/15-ц закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких інших умов основного договору. Згода поручителя на зміну основного зобов`язання, внаслідок якого збільшується обсяг відповідальності поручителя, має бути конкретно виражена. У разі, якщо в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом досягнення певної домовленості між сторонами (банком і поручителем), а отже, поручитель дав згоду на зміну у майбутньому основного зобов`язання.
       Відповідно до пункту 2.1.6 договору поруки № 151213Р12, укладеного 25 березня 2013 року між кредитором ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та поручителем ОСОБА_1 , поручитель надав згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою в межах ліміту 350 000 000 грн., у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.
       Верховний суд України у рішенні від 26 вересня 2012 року в справі № 6-100цс12 зазначив, що договір поруки не передбачає можливості збільшення переліку кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшення загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійснення коригування графіків погашення кредиту в сторону збільшення щомісячних платежів у пізніші періоди, встановлення процентної ставки на користування кредитними коштами, встановлення підвищеного розміру комісії за управління кредитом без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, у ньому не зазначено, що зміни та доповнення умов основного договору можуть здійснюватися без повідомлення про це поручителя і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін. Зазначення у договорі поруки про можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати не звільняє сторони основного зобов`язання від узгодження цих змін із поручителем, оскільки договором не передбачено, що такі зміни проводяться без їх узгодження (додаткового повідомлення).
У постановах Верховного Суду від 26 травня 2020 року (справа № 910/13109/18, від 18 січня 2022 року (справа № 910/17048/17) зазначено про необхідність повідомлення поручителя щодо зміни основного зобов`язання, якщо сторони не узгодили, що зміна відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору.
       Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 910/13109/18 за правилами, передбаченими абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб. Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя. Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.
       Відповідно до підпункту 2.1.6 пункту 2.1 статті 2 договору поруки поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою, в тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.
       Умовами договору поруки не передбачено, що зміна основного зобов`язання відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору.
       Поручитель повинен бути повідомлений про зміну основного зобов`язання, а його згода повинна бути виражена у внесенні змін до договору поруки. Умови договору поруки про те, що поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на забезпечення порукою за цим договором всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою, у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому, не виключає застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та відповідно, від необхідності узгодження змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.
       Матеріалами справи встановлено та не заперечується позивачем, що після укладення договору поруки (25 березня 2013 року) на забезпечення зобов`язань за генеральною кредитною угодою від 20 березня 2013 № 151213N2, кредитних договорів № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, до генеральної кредитної угоди та кредитних договорів неодноразово вносились зміни, які полягають у збільшенні кількості кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшенні загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійсненні коригування графіків погашення кредиту із збільшенням щомісячних платежів у пізніші періоди, встановленні процентної ставки за користування кредитними коштами, встановленні підвищеного розміру комісії за управління кредитом, внаслідок чого було збільшено відповідальність поручителя ОСОБА_1 .
       Умовами генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року та умовами договору поруки № 151213Р12 від 25 березня 2013 року не встановлено порядок погодження поручителем змін до основного зобов`язання, тобто сторони не узгодили між собою, що зміна відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору, тому на думку колегії суддів, АТ «Укрексімбанк» зобов`язаний був повідомляти ОСОБА_1 як поручителя про зміну основного зобов`язання та отримувати його згоду на збільшення відповідальності за цими зобов`язаннями, оскільки зміни та доповнення до кредитної угоди та укладених в її рамках кредитних договорів призвели до збільшення основного зобов`язання, що в свою чергу вплинуло на обсяг зобов`язань поручителя ОСОБА_1 - призвело до збільшення відповідальності поручителя без його згоди, що згідно з частиною 1 статті 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.
       Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували повідомлення поручителя ОСОБА_1 та отримання від нього згоди на збільшення обсягу його відповідальності внаслідок зміни основного зобов`язання, яке полягає у збільшенні переліку кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшенні загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійсненні коригування графіків погашення кредиту в сторону збільшення щомісячних платежів у пізніші періоди, встановленні процентної ставки на користування кредитними коштами, встановленні підвищеного розміру комісії за управління кредитом.
       Щодо протоколів засідань Наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко» 29/08-1 від 29 серпня 2014 року, № 31/07-1 від 31 липня 2014 року, №29/12-1 від 29 грудня 2014 року, у яких брав участь як член Наглядової ради ОСОБА_1 , то такі не свідчать про те, що ОСОБА_1 надавав згоду саме як поручитель відповідати за збільшеним зобов`язанням. Зазначені протоколи не охоплюють всіх змін та доповнень, які були внесені до генеральної кредитної угоди від 20 березня 2013 року № 151213N2, кредитних договорів № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, якими було збільшено відповідальність поручителя ОСОБА_1 .
       У пункті 10 протоколу № 29/12-1 від 29 грудня 2014 року передбачено необхідність внесення відповідних змін в договори застави та поруки, що укладені в рамках генеральної угоди.
       Однак, матеріали справи не містять доказів, що такі зміни були внесені у договір поруки № 151213Р12 від 25 березня 2013 року.
       З протоколу вбачається, що Наглядова рада ПАТ «Ковельмолоко» вирішувала питання про внесення змін до умов кредитного договору №151213К8, укладеного між ПрАТ «Галичина» та АТ «Укрексімбанк».
       Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що Наглядова рада ПАТ «Ковельмолоко» наділена повноваженнями щодо здійснення іншою юридичною особою ПрАТ «Галичина» господарської діяльності та укладання нею відповідних кредитних договорів.
       Тому, на думку колегії суддів, протоколи засідань наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко» не можуть підтверджувати повідомлення поручителя ОСОБА_1 та отримання від нього згоди на збільшення обсягу його відповідальності внаслідок зміни основного зобов`язання, яке полягає у збільшенні кількості кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшенні загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійсненні коригування графіків погашення кредиту із збільшенням щомісячних платежів у пізніші періоди, встановленні процентної ставки за користування кредитними коштами, встановленні підвищеного розміру комісії за управління кредитом; що призвело до збільшення відповідальності поручителя за зобов`язаннями позичальників. 
       Відтак, порука ОСОБА_1 є припиненою через зміну зобов`язання без його згоди, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності як поручителя (частина перша статті 559 ЦК України).
       Колегія суддів також враховує, що внесення до генеральної кредитної угоди та кредитних договорів змін, які збільшують відповідальність поручителя ОСОБА_1 , відбувалось в тому числі і у 2013 році, в той час як засідання наглядової ради відбувались у 2014 році.
       Щодо покликання суду першої інстанції на те, що представник відповідача ствердив, що ОСОБА_1 продовжує погашати кредити, то зазначене жодними доказами не підтверджується та заперечується відповідачем ОСОБА_1 . 
       Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
       Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що законом передбачено три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк виконання основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги).
       Строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
       Відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11, від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц, від 3 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11, від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц, постанови Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.
       Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку, що порука ОСОБА_1 є припиненою на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, рішення Галицького районного суду міста Львова від 15 травня 2024 року, яким з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м.Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код: 00032112) стягнуто прострочену станом на 04.03.2015р. заборгованість за Кредитними договорами № 151213К8 від 20.03.2013 p., № 151407К37 від 21.08.2007 р. та № 151208К34 від 25.06.2008 p., укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 p., у розмірі 4 290 481,12 (чотири мільйони двісті дев`яносто тисяч чотириста вісімдесят один, 12) долар США та 1 227 431,91 (один мільйон двісті двадцять сім тисяч чотириста тридцять одну, 91) грн. слід скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - відмовити.
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
                                       п о с т а н о в и в: 
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити.
       Рішення Галицького районного суду міста Львова від 15 травня 2024 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Галичина», Публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко», ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.

Головуючий:                                                                   Н.П. Крайник 
Судді:                                                                            Я.А. Левик
                                                                               М.М. Шандра