КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5787/2025
Справа № 2-1211/2010
 
П О С Т А Н О В А

 
Іменем       України
 
19 березня 2025 року                                                                                     
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді                Кашперської Т.Ц.,
суддів                                     Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря              Діденка А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва в складі судді Марфіної Н.В., постановлену в м. Київ 12 грудня 2024 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, 
 
в с т а н о в и в :
         
В квітні 2024 року заявник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із даною заявою, просив видати дублікат виконавчого листа № 2-1211/1-10, виданого 09 вересня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 875 494,34 грн. та судових витрат 1820 грн., всього 1 877 314,24 грн., поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.
Посилався на те, що 20 травня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалене рішення в справі № 2-1211/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 875 494,24 грн. та судових витрат 1820 грн., всього 1 877 314,24 грн. 
09 вересня 2010 року на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який в подальшому передано на примусове виконання до Бориспільського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ). 
12 лютого 2016 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1211/1-10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі  1 877 314,24 грн. Згідно інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень станом на 14 листопада 2023 року, виконавче провадження № НОМЕР_1 перебуває на виконанні, етап виконавчого провадження - примусове стягнення. 
Щодо правонаступництва, вказував, що 21 жовтня 2010 року АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» було укладено договір № 75-РБ про відступлення права вимоги, за умовами якого новий кредитор набув права вимоги до позичальників та/або до заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатках № 1-3 до цього договору. Відповідно до додатку № 1 до вищевказаного договору, у п. 243 визначено боржника ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року задоволено заяву АТ «Універсал Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні. 
В сукупності ряд вищезазначених обставин підтверджує факт наявності зобов`язання перед стягувачем та невиконаного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2010 року в справі № 2-1211/11, на даний час рішення не виконано.
Представником АТ «Універсал Банк» неодноразово надсилались на офіційну поштову адресу Бориспільського міського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) заяви про повернення виконавчого документа стягувачу, які залишились проігнорованими з боку виконавчої служби. Також 07 вересня 2021 року до Бориспільського міського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) було направлено заяву про заміну сторони у ВП № НОМЕР_1. З метою отримання відповіді стосовно долі виконавчого листа представником банку було скеровано запит на начальника Бориспільського міського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ), в якому було викладено ситуацію та містилося прохання про проведення непланової перевірки ВП № НОМЕР_1.
В листопаді 2021 року з представником АТ «Універсал Банк» в телефонному режимі зв`язався державний виконавець Бориспільського міського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) та повідомив, що виконавчий лист втрачено. Державний виконавець запевнив представника АТ «Універсал Банк», що скерує на адресу Дніпровського районного суду м. Києва заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання. 
Станом на дату подання даної заяви виконавчий лист № 2-1211/1-10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості не надходив, оскільки зазначений документ було втрачено відділом ДВС, що прямо та опосередковано підтверджується фактом подання Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) про видачу дублікату виконавчого листа.
В зв`язку з тим, що виконавчий документ втрачено, оригінал виконавчого документа на адресу стягувача не надходив, на даний час АТ «Універсал Банк» позбавлене можливості стягнути з боржника заборгованість, присуджену рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2010 року в справі № 2-1211/11.
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» залишається непогашеною, а отже, виконавчий документ підлягає подальшому примусовому виконанню.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року заяву задоволено частково, видано АТ «Універсал Банк» дублікат виконавчого листа № 2-1211/1-10, який був виданий 09 вересня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва за рішенням суду від 20 травня 2010 року, яке набрало законної сили 31 травня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 875 494,24 грн. та судових витрат 1820 грн., всього 1 877 314,24 грн. В іншій частині заяви відмовлено. 
 
Боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року та відмовити в заяві в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що ухвала постановлена без участі боржника та її представника ОСОБА_2 .
Викладала обставини справи, згідно яких 09 вересня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано оригінал виконавчого листа, прийнятий до виконання ВДВС Бориспільського МРУЮ. При примусовому виконанні рішення суду 16 грудня 2010 року державним виконавцем було здійснено опис та арешт майна боржника - квартири. 28 грудня 2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою повернення виконавчого листа на той час був Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 
12 березня 2016 року Бориспільським ВДВС було зареєстровано заяву ПАТ «ВТБ Банк» про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 . Як вбачається зі змісту даної заяви, представник стягувача Хоменко О.В. повідомляє, що оригінал виконавчого провадження знаходиться в матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_3 та відповідно просить вилучити з матеріалів виконавчого провадження оригінал виконавчого листа та долучити до заяви про відкриття виконавчого провадження. 
Отже, дані обставини вказують на те, що до заяви від 02 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження стягувачем не було додано оригінал виконавчого листа. Виконання дій, до яких спонукав стягувач, не входить до обов`язків державного виконавця, тим більше, що даний виконавчий лист у ВП № НОМЕР_3 виконавець зобов`язаний був повернути протягом трьох днів разом з відповідною постановою на адресу стягувача. 
Оригінали документів (доказів), копії яких додаються скаржником, були наявні в матеріалах справ виконавчого провадження, судом першої інстанції ухвалою від 17 червня 2024 року було витребувано матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2. Матеріали виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 не витребовувалися, до суду жодної інформації про те, що дане провадження існувало, ні стягувачем, ні виконавчою службою надано не було.
Копії наявних доказів ОСОБА_1 отримувала при періодичному ознайомленні з матеріалами справи виконавчого провадження, відповідно була впевнена, що справи виконавчого провадження надійдуть до суду, і вже після цього та відповідно після ознайомлення вона мала намір сформувати свою правову позицію щодо видачі дублікату виконавчого листа, про це також вказував її представник в клопотанні від 10 грудня 2024 року. Вважала, що викладені обставини є поважною причиною неподання копій даних доказів до суду першої інстанції. 
Вказувала, що як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, клопотання від 10 грудня 2024 року про відкладення розгляду справи не було задоволено. Розгляд справи відбувся без ОСОБА_1 , без її представника та без представника Бориспільського ВДВС, без наявних справ виконавчого провадження, і всі встановлені судом обставини ґрунтуються тільки на позиції представника банку, а в якості доказів слугують тільки подання державного виконавця, яке надійшло до суду 14 грудня 2021 року, але було повернуто судом, державного виконавця від 07 грудня 2021 року, яка в подальшому звільнилася, акту стягувача АТ «Універсал Банк» від 14 лютого 2024 року, який тільки з 02 лютого 2021 року набув статусу стягувача у виконавчому провадженні, а до нього стягувачем був АТ «ВТБ Банк», якому в свою чергу в 2015 році був повернутий оригінал виконавчого листа; лист Бориспільського ВДВС від 24 жовтня 2024 року про втрату всієї справи ВП № НОМЕР_1.
Отже, та обставина, що тільки 12 червня 2016 року було відкрите перше виконавче провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 , не відповідає дійсності. Банк як іпотекодержатель станом на дату звернення з заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа володів інформацією, що з 10 квітня 2012 року в Державному реєстрі існує інформація про арешт майна (квартири) боржника в рамках ВП № НОМЕР_3, але про цю обставину ні банк, ні орган виконавчої служби не повідомили, матеріали даного виконавчого провадження не витребовувалися. 
Також суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що оригінал виконавчого листа був втрачений органами виконавчої служби саме у ВП № НОМЕР_1, а тому стягувач має право на отримання його дублікату, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений. 
Наводила зміст п. 17.4 розділу VІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 1 ст. 433 ЦПК України, і що доказуванню та встановленню підлягають такі обставини, чи звертається особа з заявою про видачу дублікату виконавчого листа в межах строків, передбачених п. 17.4 розділу VІІІ Перехідних положень ЦПК України; чи надала сторона докази втрати виконавчого листа; чи можуть бути обставини, які зумовили звернення до суду з пропуском процесуальних строків, визнані поважними; чи не є подання вказаної заяви фактичним зловживанням процесуальними правами.
Вказувала, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували, що після 28 грудня 2015 року (ця дата зазначена на виконавчому листі з підставою повернення) банк (на той час ВАТ «ВТБ Банк») повторно надав оригінал виконавчого листа до органів виконавчої служби в межах строків пред`явлення (три роки). 
Станом на дату звернення до суду АТ «Універсал Банк» (17 квітня 2024 року) з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа минуло майже 9 років. 
Отже, банк звернувся з заявою до суду поза межами строку, передбаченого п. 17.4 розділу VІІІ Перехідних положень ЦПК України, не обґрунтував поважність причин пропуску пред`явлення виконавчого документу до виконання, в матеріалах справи відсутні належні доказами втрати  виконавчого листа.
Зауважувала, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у видачі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.  
 
Від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому банк просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, наводив власні спростування доводів апеляційної скарги.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбувся у її відсутності та у відсутності її представника, пояснював, що справа перебувала на розгляді в суді з травня по грудень 2024 року, за цей період було призначено декілька судових засідань. В ході судового засідання 02 вересня 2024 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи. Протягом всього часу. поки справа слухалася в суді, стороною ОСОБА_1 не було надано жодного процесуального документу, який би спростовував наведені в заяві АТ «Універсал Банк» фактичні обставини. 
Стосовно тверджень ОСОБА_1 , що вона була впевнена, що справи виконавчого провадження надійдуть до суду, і згодом можна буде сформувати свою правову позицію щодо видачі дубліката виконавчого листа, вказував, що ухвала суду про витребування матеріалів виконавчого провадження неодноразово скеровувалась на адресу територіальних органів ДВС, однак жодної відповіді суду або банку надано не було. 30 листопада 2024 року представником АТ «Універсал Банк» було сформовано клопотання про долучення доказів, направлене до суду засобами поштового зв`язку, а саме відповідь Бориспільського ВДВС про те, що матеріали виконавчого провадження до суду не надані в зв`язку з їх втратою. Ця інформація була доведена до відома боржника шляхом надсилання листа з описом вкладення. Також представник боржника була обізнана про те, що в Дніпровському районному суді м. Києва розглядається справа № 2-1211/2010, так як 02 вересня 2024 року ознайомлювалась з матеріалами справи, подавала клопотання і користувалась іншими процесуальними правами.
Під час судового засідання 11 грудня 2024 року суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки з таким клопотанням представник звертається до суду не вперше, справа перебуває в провадженні суду тривалий термін, сторона боржника не була обмежена в можливості надати суду своїх письмові заперечення проти вимог заяви стягувача.
Наводив зміст ст. 367, 76, 77 ЦПК України щодо меж розгляду справи апеляційним судом і долучення нових доказів, вказував, що твердження представника боржника, що начебто ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року є однобокою, такою, що прийнята без урахуванням позиції боржника і з порушенням норм процесуального права, не відповідають дійсності. Справа знаходилась на розгляді в суді першої інстанції тривалий час. Як боржник, так і її представник були обізнані про хід розгляду справи, однак не скористалися своїм правом на подання заперечень, додаткових пояснень, тощо.
Звертав увагу, що рішення про стягнення з ОСОБА_1 боргу ухвалене ще 20 травня 2010 року, однак станом на дату направлення відзиву судове рішення досі не виконане. Боржник протягом 15 років ухиляється від виконання судового рішення, яке є обов`язковим до виконання. 
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Зі змісту заяви АТ «Універсал Банк» вбачається, що заявник звернувся до суду з двома вимогами, а саме з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа.
 
Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
 
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (ч. 2 ст. 211 ЦПК України).
 
Порядок повідомлення учасників справи про судове засідання та вручення судових повісток про виклик регулюється ст. 128 ЦПК України.
 
Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
 
Право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, параграф 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
 
Суд першої інстанції, розглядаючи заяву АТ «Універсал Банк», на зазначене уваги не звернув, не врахував, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення сторони боржника ОСОБА_1 про розгляд справи в суді, який закінчився постановленням ухвали від 12 грудня 2024 року.

Судові повістки на ім`я ОСОБА_1 направлені судом на 11 грудня 2024 року (а. с. 87 т. 2). Відповідно до журналу судового засідання від 11 грудня 2024 року, ухвала була проголошена в судовому засіданні 11 грудня 2024 року, разом із тим ухвала датована 12 грудня 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
 
Оскільки судом першої інстанції не було виконано процесуальний обов`язок щодо здійснення такого повідомлення, і оскільки боржник ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу розглядом судом справи за її відсутності без повідомлення належним чином, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року підлягає скасуванню відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
 
Вирішуючи подану заяву АТ «Універсал Банк» по суті, апеляційний суд враховує таке.
 
Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2010 року в справі № 2-1211/1 задоволено позов ВАТ «ВТБ Банк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 875 494,24 грн. та судові витрати 1820 грн., всього 1 877 314,24 грн. (а. с. 70 - 72 т. 1).
26 серпня 2010 року представник ВАТ «ВТБ Банк» звернулася до суду з заявою про видачу виконавчого листа та рішення суду (а. с. 74 т. 1), які отримала під розписку 09 вересня 2010 року (обкладинка т. 1).
18 грудня 2020 року до суду надійшла заява АТ «Універсал Банк» про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 77 т. 1), задоволена ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року (а. с. 117 - 119 т. 1).
 
В грудні 2021 року Бориспільський ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) звернувся до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на те, що у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1211/11 від 09 вересня 2010 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 1 877 314,24 грн. 12 лютого 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, здійснювались виконавчі дії. 20 жовтня 2021 року до відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. 07 грудня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. В ході перевірки виконавчого провадження № НОМЕР_1 було встановлено відсутність виконавчого документа у матеріалах виконавчого провадження, що є підставою вважати виконавчий документ втраченим (а. с. 121 т. 1).
До подання додано копію акту державного виконавця Хорошої Н.В. від 07 грудня 2021 року про те, що при примусовому виконані виконавчого листа № 2-1211/11 від 09 вересня 2010 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, встановлено, що в ході примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 встановлено, що виконавчий лист відсутній в матеріалах виконавчого провадження (а. с. 122 т. 1).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року подання Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) повернуто заявнику з підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 ЦПК України (а. с. 129 - 130 т. 1).
До заяви АТ «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання додано акт про переведення перевірки оригіналів документів від 14 лютого 2024 року, складений підрозділом департаменту по управлінню судового врегулювання дебіторської заборгованості, завірений начальником відділу претензійно-позовної роботи Київського регіону АТ «Універсал Банк» та начальником відділу адміністрування Управління судового врегулювання простроченої заборгованості АТ «Універсал Банк», згідно якого здійснено перевірку наявності оригіналів виконавчих документів для пред`явлення на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 2-1211/1-10 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами проведення перевірки встановлено, що оригінал виконавчого листа № 2-1211/1-10, виданого 09 вересня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва втрачено (а. с. 10 т. 2).
Згідно роздрукованого витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 14 лютого 2024 року за результатами пошуку по боржнику ОСОБА_1 , виконавче провадження ВП № НОМЕР_1, за яким стягувачем є АТ «Універсал Банк», відкрите 12 лютого 2016 року, стан ВП: примусове виконання (а. с. 17, 105 т. 2).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року задоволено клопотання АТ «Універсал Банк», витребувано з Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) матеріали справи виконавчого провадження № НОМЕР_1 про виконання виконавчого листа № 2-1211/1-10 (а. с. 49 - 50 т. 2).
Листом Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 24 жовтня 2024 року повідомлено, що згідно перевірки АСВП, у відділі зареєстровано АСВП № НОМЕР_1, головним державним виконавцем Хорошою Н.В. не передано на час звільнення ВП НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» боргу (а. с. 93 т. 2).
 
Наведене підтверджується матеріалами справи.
 
Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 надано нові докази, а саме копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з відомостями про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП НОМЕР_3, копію акту опису й арешту майна, копію виконавчого листа з відмітками про повернення стягувачу 28 грудня 2015 року, копію заяви ПАТ «ВТБ «Банк» з заявою про відкриття виконавчого провадження від 02 лютого 2016 року.
 
Вирішуючи питання щодо можливості долучення даних доказів, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленої належним чином про дату, час і місце розгляд справи, вона була позбавлена можливості скористатися своїм процесуальним правом взяти участь в судовому засіданні та надати відповідні докази на підтвердження заперечення проти доводів АТ «Універсал Банк», апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 доведено неможливість подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї, в зв`язку з чим приймає дані докази.
 
Так, доказами, наданими ОСОБА_1 до апеляційної скарги, підтверджується, що при примусовому виконанні рішення суду в даній справі 16 грудня 2010 року державним виконавцем був здійснений опис та арешт майна належної боржнику квартири за адресою АДРЕСА_1 , і згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з 10 квітня 2012 року квартира перебуває під арештом.
 
Згідно відміток на виконавчому листі в справі № 2-1211/1-10, виконавчий лист 28 грудня 2015 року було повернуто стягувачу згідно ч. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».
 
12 грудня 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до Відділу ДВС Бориспільського МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1211/1-10, просив вилучити з матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3 оригінал виконавчого листа № 2-1211/1-10 та долучити до заяви про відкриття виконавчого провадження оригінал виконавчого листа № 2-1211/1-10, прийняти до виконання виконавчий лист № 2-1211/1-10 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Одночасно, у додатках до заяви про відкриття виконавчого провадження зазначається оригінал виконавчого листа № 2-1211/1-10.
 
Вирішуючи по суті заяву АТ «Універсал Банк», апеляційний суд виходить із наступного.
 
Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Зазначене конституційне положення знайшло розвиток у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
У Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
 
Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) звертав увагу, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
 
Відповідно до § 51-53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Мотиви й підстави втрати виконавчого листа не мають правового значення для застосування підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308 цс 19) зроблено висновок, що «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
 
Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
 
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду  від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13 (провадження № 61-17590 св 20), від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34 св 21), від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111 св 20), від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21 (провадження № 61-7673 св 22), від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц (провадження № 61-12614 св 22).
 
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Так, на підтвердження обставин втрати виконавчого документа заявником АТ «Універсал Банк» надано акт, складеного представниками стягувача 14 лютого 2024 року «Про проведення перевірки оригіналів документів», згідно якого оригінал виконавчого листа №2-1211/1-10 виданого 09 вересня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1875494,24 грн., та судових витрат - 1820,00 грн., в всього 1877314,24 грн. - втрачено; лист Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 24 жовтня 2024 року №124365, яким повідомлено, що згідно перевірки АСВП у відділі зареєстроване ВП НОМЕР_1, але головним державним виконавцем Хорошою Н.В. виконавче провадження не передане на час звільнення.
 
Апеляційний суд також враховує, що 14 грудня 2021 року до суду надійшло подання Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) про видачу дубліката виконавчого листа, у якому зазначалось, що 12 червня 2016 року було відрите виконавче провадження на підставі вищезазначеного виконавчого листа, 07 грудня 2021 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, але в ході перевірки ВП № НОМЕР_1  було встановлено відсутність виконавчого документу у матеріалах ВП, що є підставою вважати виконавчий документ втраченим.
До подання було долучено копію акту державного виконавця Хорошої Н.В. від 07 грудня 2021 року про те, що у присутності начальника відділу ДВС та головного державного виконавця Письок Ю.В. встановлено, що в ході примусового виконання виконавчого провадження ОСОБА_1 щодо виконання в/л Дніпровського районного суду м. Києва №2-1211/11 від 09 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості встановлено, що виконавчий документ в матеріалах виконавчого провадження відсутній.
Вказане подання було повернуте заявнику згідно ухвали суду від 22 грудня 2022 року.
 
Отже, виконавчий лист відсутній як у стягувача, так і у органів примусового виконання судових рішень, а в справі відсутні відомості про те, що судове рішення у справі № 2-1211/1-10, яке набрало законної сили і на виконання якого судом видано виконавчий лист, виконано добровільно.
 
Доводи апеляційної скарги, що виконавчий лист може знаходитися у іншому виконавчому провадженні, яке раніше перебувало на виконанні у Бориспільському ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами та відхиляються як припущення.
 
Апеляційний суд враховує, що 12 грудня 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до Відділу ДВС Бориспільського МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1211/1-10, просив вилучити з матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3 оригінал виконавчого листа № 2-1211/1-10 та долучити до заяви про відкриття виконавчого провадження оригінал виконавчого листа № 2-1211/1-10, прийняти до виконання виконавчий лист № 2-1211/1-10 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. 
Разом із тим, у додатках до заяви про відкриття виконавчого провадження зазначається оригінал виконавчого листа № 2-1211/1-10.
 
Вирішуючи по суті заяву АТ «Універсал Банк» апеляційний суд виходить із того, що оскільки рішення Дніпровського районного суду м. Києва № 2-1211/11 від 09 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості не виконано, виконавчий лист від 09 вересня 2010 року був втрачений в ході виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, відсутній як у стягувача, так і у органів примусового виконання судових рішень, апеляційний суд приходить до  висновку про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки у даному конкретному випадку відмова у видачі дубліката виконавчого листа призведе до порушення права стягувача.
 
У цьому випадку видача дубліката виконавчого документа є забезпеченням гарантованого Конституцією України права на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
 
При цьому нічиї права видачею дубліката виконавчого листа не порушуються, так як два виконавчих провадження за виконавчим листом і за його дублікатом у будь-якому випадку не буде відкрито.
 
Разом із тим, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, враховуючи наступне.
 
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року в редакції станом на момент видачі виконавчого листа, виконавчі документи  можуть  бути  пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.
 
Відповідно до статті 12 чинного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. 
 
Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення в справі № 2-1211/11 від 20 травня 2010 року.
 
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 12 лютого 2016 року, а також відповідно до ст. 12 чинного Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення  виконавчого  документа  до  виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. 
 
З матеріалів справи встановлено, що згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, ВП № НОМЕР_1, у якому втрачено виконавчий лист, з 02 лютого 2016 року перебуває в стадії примусового виконання, яке здійснюється Бориспільським ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ).
 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували, що після 28 грудня 2015 року банк повторно надав оригінал виконавчого листа до органів виконавчої служби в межах строків пред`явлення до виконання (три роки).
 
Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано пред`явленням його до виконання 02 лютого 2016 року, і перебіг строку після цього не поновлювався, оскільки виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 перебуває в стані примусового виконання, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив.
 
Тобто, виконавче провадження відкрите і здійснюється процес примусового виконання, а для його подальшого виконання необхідним є отримання дублікату виконавчого листа, який втрачено.
 
В зв`язку з наведеним апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що станом на дату звернення до суду АТ «Універсал Банк» з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа після його повернення 28 грудня 2015 року пройшло майже 9 років.
 
Апеляційний суд звертає увагу, що постанова державного виконавця від 02 лютого 2016 року у ВП № НОМЕР_1 про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не оскаржувалась.
 
Отже, оскільки строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перервалися та на час розгляду заяви стягувача не спливли, підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.
 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, яке відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, із прийняттям нової постанови про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.
 
В частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заява задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.
 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, 
 
 п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2, задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.
Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.
Видати Акціонерному товариству «Універсал Банк» дублікат виконавчого листа № 2-211/1-10, який був виданий 09 вересня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва за рішенням суду від 20 травня 2010 року, яке набрало законної сили 31 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 875 494,24 грн., судових витрат 1820 грн., а всього 1 877 314,24 грн. 
В задоволенні заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складено 21 березня 2025 року. 

Головуючий:                                                                                                  Кашперська Т.Ц.
            
Судді:                                                                                                              Фінагеєв В.О.  
 
                                                                                                                         Яворський М.А.