ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 р.	Справа № 520/3717/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Труфанової К.М.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3717/25
за позовом             ОСОБА_1      
до           Міністерства охорони здоров`я України  ,           Кабінету Міністрів України       
третя особа            Харківський національний медичний університет   
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України, Кабінету Міністрів України, третя особа: Харківський національний медичний університет, у якому просив:
1. визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України та Кабінету Міністрів України яка полягає у невжитті заходів з метою поновлення стану Харківської медичної академії післядипломної освіти, який існував до прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та Наказу Міністерство охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти»;
2. зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України та Кабінет Міністрів України поновити стан Харківської медичної академії післядипломної освіти, який існував до прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти», зокрема скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційний запис про припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та повернути на баланс Харківської медичної академії післядипломної освіти все майно, передане за передавальним актом до Харківського національного медичного університету;
3. вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у відкритті провадження в адміністративній справі ОСОБА_1  до Міністерства охорони здоров`я України, Кабінету Міністрів України, третя особа - Харківський національний медичний університет, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм  процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 та направити  справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України     та на не відповідність  висновків суду обставинам справи.  Одночасно зазначив, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що фактичною підставою для звернення позивача до суду є невиконання Відповідачами постанови Касаційного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі № 520/7440/21 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024 у справі № 520/5316/23, а тому позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, та КАС України, а невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Вказаний висновок Харківського окружного адміністративного суду є хибним, оскільки предмет та підстави позову у цій справі не є ідентичними із предметом та підставами позову у справах № 520/7440/21 та № 520/5316/23.
Відповідач, Міністерство охорони здоров`я України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності ухвали суду першої інстанції та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги   підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку ст. 382 та 383 КАС України, оскільки фактично підставою для звернення позивача до суду є невиконання постанови Касаційного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі № 520/7440/21 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024 у справі № 520/5316/23.
Суд апеляційної інстанції не  погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до  ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За приписами ч.1 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Згідно з ч.1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Зі змісту наведених процесуальних норм убачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.
Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.
Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.
Отже, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.
В свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України).
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що норми КАС України передбачають можливість подання позовної заяви та її розгляду в одному провадженні лише у тому випадку, якщо заявлені вимоги пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Разом з цим відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження у справі.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Відтак позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 21.10.2021 у справі №520/7440/21 було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».
Постановою Касаційного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі № 520/7440/21 було скасовано рішення судів попередніх інстанцій та прийнято нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено та визнано протиправним і скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі №520/5316/23 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Харківський національний медичний університет про визнання протиправним та скасування наказу, скасування реєстраційного запису, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024 у справі № 520/5316/23 було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано вказане вище рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 та прийнято нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».
Детально дослідивши зміст судових рішень, суд апеляційної інстанції встановив, що предметом позову у справі № 520/7440/21 було виключно визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». Підставою позову у вказаній справі було прийняття Кабінетом Міністрів України оскаржуваного розпорядження із грубими порушеннями вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Постановою Касаційного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі № 520/7440/21 було скасовано рішення судів попередніх інстанцій та прийнято нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено та визнано протиправним і скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». 
Так, предметом позову у справі № 520/5316/23 було: - визнання протиправним та скасування наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти»;
- скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційний запис Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 15.07.2022 № 1004801270024034673 про зміну відомостей про юридичну особу - Харківську медичну академію післядипломної освіти: «в стані припинення, 15.07.2022 1004801270024034673. Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації»; 
- визнання протиправною бездіяльності Міністерства охорони здоров`я України яка полягає у нескасуванні наказу від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» і невжитті заходів з метою припинення незаконної реорганізації та поновлення стану ХМАПО, який існував до прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та Наказу Міністерство охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти»; 
- зобов`язання Міністерства охорони здоров`я України вжити заходів з метою припинення реорганізації Харківської медичної академії післядипломної освіти і поновлення стану Харківської медичної академії післядипломної освіти, який існував до прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказу Міністерство охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».
Судом встановлено, що підставою позову у справі №520/5316/23 було прийняття МОЗ України наказу від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» на підставі розпорядження КМУ, яке судовими рішеннями у справі № 520/7440/21 визнано протиправним та скасовано. За результатом вказаної справи, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024 у справі № 520/5316/23 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 та прийнято нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, Другий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що станом на момент звернення з позовом у справі № 520/5316/23 постанова Касаційного адміністративного суду від 28.05.2024 у справі № 520/7440/21 ще не була прийнята, а тому заявлення таких позовних вимог є передчасним. Також суд апеляційної інстанції виснував, що після прийняття постанови Верховного Суду від 28.05.2024 у справі № 520/7440/21 Міністерство охорони здоров`я України зобов`язано вчинити відповідні дії щодо приведення у первісний стан Харківської медичної академії післядипломної освіти
Колегія суддів зазначає, що такі позовні вимоги не були предметом дослідження у справі №520/5316/23  та 520/7440/21 та є новими підставами позову, а тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження є такими, що перешкоджають позивачу скористатися його правом доступу до правосуддя.
Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 320 КАС України).
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про  відмову у відкритті провадження в справі  за позовом ОСОБА_1 ,   оскільки  заявлені позовні вимоги  по цій справі      підлягають розгляду  в окремому судовому провадженні, а не   в порядку     статті 382 та 383 КАС України.
Таким чином, суд апеляційної  інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 по справі № 520/3717/25 скасувати.
Справу № 520/3717/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Кабінету Міністрів України, третя особа: Харківський національний медичний університет про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.   
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  05.05.2025 року