П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/4130/25	
Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Єщенка О.В.,
          Турецької І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025р. про повернення позовної заяви в частині позовних вимог по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-морського ліцею імені віце-адмірала Володимира Безкоровайного про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Військово-морського ліцею імені віце-адмірала Володимира Безкоровайного, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Військово-морського ліцею імені віце-адмірала Володимира Безкоровайного, яка полягає у не застосуванні п.4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній з 29.01.2020р. при обчисленні ОСОБА_1 в період з 29.01.2020р. по 19.05.2023р. включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме: не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 14 вказаної постанови;
- зобов`язати Військово-морський ліцей імені віце-адмірала Володимира Безкоровайного провести перерахунок та доплатити ОСОБА_2 за період з 29.01.2020р. по 19.05.2023р. включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням п.4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній з 29.01.2020р. шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ від 14.11.2019р. №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1.01.2020р., ЗУ від 15.12.2020р. №1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1.01.2021р., ЗУ від 2.12.2021р. №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 1.01.2022р., ЗУ від 3.11.2022р. №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 1.01.2023р., на відповідні тарифні коефіцієнти. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025р. визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. до 18.07.2022р..
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-морського ліцею імені віце-адмірала Володимира Безкоровайного в частині позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. до 18.07.2022р. – повернуто позивачу.
Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-морського ліцею імені віце-адмірала Володимира Безкоровайного про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. до 18.07.2022р., та відкрито провадження у справі в цій частині позовних вимог.
Не погодившись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до п.4 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до  неправильного вирішення питання. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого позивач повинен та міг дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку чим допустив порушення норм процесуального права, а тому апеляційний суд на підставі ст.320 КАС України, скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За змістом ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Отже, положення наведеної норми допускають при вирішенні справ в порядку адміністративного судочинства застосування строків, визначених не тільки КАС України, а й іншими законами.
Частиною 5 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Водночас положення ст.122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати) у разі порушення законодавства про оплату праці.
У судовій практиці усталеним є підхід щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо проходження публічної служби, у яких виник спір. Такий підхід відповідає висновкам Конституційного Суду України, сформульованим у рішенні від 7.05.2002р. №8-рп/2002, за змістом якого при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, суд, встановивши відсутність у спеціальних законах норм, може застосовувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівника.
Так, відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто до змін, внесених згідно із Законом України від 1.07.2022р. №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 1.07.2022р. №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022р., частини 1 і 2 ст.233 КЗпП України викладено в такій редакції:
«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Отже, до 19.07.2022р. КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (ч.1 ст.233 КЗпП України).
При цьому, дія ч.1 ст.233 КЗпП України в редакції Закону №2352-IX від 1.07.2022р.  може поширюватися тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою чинності.
Такий підхід до вирішення питання строку звернення до суду з урахуванням змін, внесених згідно із Законом №2352-IX від 1.07.2022р, застосовано Верховним Судом у постанові від 21.03.2025р. у справі №460/21394/23, постановленій у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції належним чином наведені обставини не досліджено, відповідної оцінки їм не надано, у зв`язку з чим висновок суду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом в межах позовних вимог за період з 29.01.2020р. по 18.07.2022р. є помилковим, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 10.03.2025р. повернув позовну заяву в частині вимог за період з 29.01.2020р. по 18.07.2022р. та одночасно відкрив провадження в цій частині.
При цьому, питання щодо позовних вимог за період з 19.07.2022р. по 19.05.2023р. є не вирішеним.
Оскільки судом першої інстанції неповне з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, то ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025р. про повернення адміністративного позову в частині позовних вимог за період з 29.01.2020р. по 18.07.2022р. підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 312, 320, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025р. про повернення позовної заяви в частині позовних вимог за період з 29.01.2020р. по 18.07.2022р. скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-морського ліцею імені віце-адмірала Володимира Безкоровайного про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          О.В. Єщенко 

                                                                                                    І.О. Турецька