П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/20736/24	

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 14.10.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

28.06.2024 Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сум заборгованості: по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 96607,42грн.; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 6305,12грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості, яка виникла за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 позов задоволений, оскільки відповідачем не погашено узгоджену податкову заборгованість.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального права, з підстав того, що спірне грошове зобов`язання не набуло статусу узгодженого.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення: від 02.05.2019 №0051276-5407-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік на загальну суму 13392,92грн.;  від 02.05.2019 №0051277-5407-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік на загальну суму 1860,21грн.; від 19.03.2020 №0034572-5406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік на загальну суму 15011,73грн.;  від 19.03.2020 №0034573-5406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік на загальну суму 2085,05грн.;  від 10.06.2021 №0709929-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік на загальну суму 2359,86грн.; від 10.06.2021 №0709928-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік на загальну суму 16990,27грн.;  від 24.06.2022 №0300112-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік на загальну суму 2997,92грн.;  від 24.06.2022 №0295242-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік на загальну суму 21584,08грн.;  від 10.07.2023 №2548522-2410-1517-UA51100350000087099 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік на загальну суму 23382,76грн.;  від 10.07.2023 №2549486-2410-1517-UA51100350000087099 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік на загальну суму 3247,74грн. /а.с.16-17,18,20/
12.12.2023 Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено ОСОБА_1 податкову вимогу №0028415-1309-1532 про наявність станом на 11.12.2023 податкового боргу у розмірі 76282,04грн. /а.с.14/
Згідно розрахунку податкової заборгованості станом на 06.05.2024, ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 102912грн. /а.с.7/ 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не сплати податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
  Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Пунктом 15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У відповідності з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання протягом 10 робочих днів. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Так, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення: від 02.05.2019 №0051276-5407-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік на загальну суму 13392,92грн.;  від 02.05.2019 №0051277-5407-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік на загальну суму 1860,21грн.; від 19.03.2020 №0034572-5406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік на загальну суму 15011,73грн.; від 19.03.2020 №0034573-5406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік на загальну суму 2085,05грн.; від 10.06.2021 №0709929-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік на загальну суму 2359,86грн.; від 10.06.2021 №0709928-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік на загальну суму 16990,27грн.;  від 24.06.2022 №0300112-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік на загальну суму 2997,92грн.;  від 24.06.2022 №0295242-2406-1517 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік на загальну суму 21584,08грн.;  від 10.07.2023 №2548522-2410-1517-UA51100350000087099 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік на загальну суму 23382,76грн.;  від 10.07.2023 №2549486-2410-1517-UA51100350000087099 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік на загальну суму 3247,74грн. /а.с.16-17, 18, 20/
Пунктами 42.1., 42.2. ст.42 ПК України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Щодо посилань апелянта на зміну податкової адреси з 04.08.2015 ( АДРЕСА_1 ), колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.70 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.
До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.
Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.
До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру).
До інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі на підставі даних розпорядника такого реєстру, наданих у порядку інформаційної взаємодії відповідно до законодавства.
Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що подається для реєстрації у Державному реєстрі.
Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Суд зазначає, що Державний реєстр фізичних осіб - платників податків було сформовано на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Обліковим карткам фізичних осіб, які на момент набрання чинності цим Кодексом зареєстровані у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, присвоюються номери, що відповідають ідентифікаційним номерам платників податків - фізичних осіб. Документи про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, видані контролюючими органами у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Кодексом, вважаються дійсними для всіх випадків, передбачених для використання реєстраційних номерів облікових карток фізичних осіб, не підлягають обов`язковій заміні та є такими, що засвідчують реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
Позивач є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, у якому, серед іншого, фіксується місце проживання фізичних осіб - платників податків.
Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені податкові повідомлення-рішення направлялися за податковою адресою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та вважаються належним чином врученими. /а.с.16-21/
Отже, на виконання вимог ст.59 ПК України, податковим органом правомірно  сформовано та направлено ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення рекомендованим листом за його останньою податковою адресою зазначеною в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків. 
Однак, вищезазначені рекомендовані листи повернулися до податкового органу у зв`язку з закінченням терміну зберігання, а тому вважаються врученими ОСОБА_1 належним чином. 
Будь-яких доказів визнання вказаних податкових повідомлень-рішень протиправними відповідачем до суду не надано, а тому визначені ними грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.
Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктами 59.1, 59.5 ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно п. 58.3. ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.
Так, на виконання вимог ст.59 ПК України, податковим органом правомірно сформовано та направлено ОСОБА_1 податкову вимогу від 12.12.2023 №0028415-1309-1532 про наявність станом на 11.12.2023 податкового боргу у розмірі 76282,04грн. /а.с.14/
Вищезазначена податкова вимога направлена на податкову адресу відповідача, а тому вважається належним чином врученою. /а.с.15/
Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).
Пунктом 95.2. ст.95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).
Слід зазначити, що апелянтом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції не надано до суду будь-яких доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в судовому порядку.
З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом податкової вимоги у відповідності до ПК України, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості у загальному розмірі 102912,54грн. на користь держави.
За правилами   ст.316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -       

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.В. Яковлєв