Дата документу  Справа № 317/6136/24 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №317/6136/24                         Головуючий в 1 інст.Мінгазов Р.В.
Провадження №33/807/271/25                                 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року                                 місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Куща Є.Є., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 28 листопада 2024 року, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в КП «Водоканал», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з Бєліченка ( ОСОБА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №594354 встановлено, що 13 листопада 2024 року о 15 год. 03 хв. в смт.Балабине по вул.Миру буд.15 в Запорізькому районі, Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №9804 від 13 листопада 2024 року. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом постановки транспортного засобу, без порушень ПДР. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вину у інкримінованому йому правопорушення не визнає, він був повністю тверезий, алкоголю не вживав, а пив лише сік, у свіжості якого мав певні сумніви, однак, виявлення стану сп`яніння стало для нього несподіванкою.
Наголошує на тому, що рапорт не може бути належним доказом у справі, оскільки працівник поліції є зацікавленою особою.
Посилається на безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням. 
Вказує про відсутність в нього будь-яких ознак сп`яніння.
Наголошує на тому, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі був проведений з порушенням вимог закону, оскільки відсутні підтвердження відібрання біологічних зразків.
Звертає увагу на те, що йому було надано одну ємність для відібрання сечі, тоді як відповідно до п.10 Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. 
Окрім того, апелянт зазначає, що працівниками поліції не було надано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на спеціальний технічний прилад. 
Вказує, що жодні лабораторні дослідження не проводилися, у зв`язку з чим висновок лікаря не може вважатись належним доказом у справі. 

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , його захисника-адвоката Куща Є.Є., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у адміністративних матеріалах, зокрема і у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№594454, прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено як « ОСОБА_3 ». У протоколі вказано, що особу встановлено за посвідченням водія № НОМЕР_2 від 28 липня 2000 року. Копія цього посвідчення долучена до протоколу. 
Разом з цим, судом першої інстанції встановлено, що у паспорті громадянина України, прізвище особи, що притягається до відповідальності, зазначено як « ОСОБА_4 » (копія паспорту міститься в матеріалах справи), що враховувалось судом при розгляді справи по суті. 
В свою чергу, сумнівів не виникає в тому, що вищевказані посвідчення водія і паспорт громадянина України стосуються однієї і тієї самої особи. 

Заперечень з цього приводу від сторони захисту, зокрема і від самого апелянта, не надходило. 

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №594354 від 13 листопада 2024 року, згідно з яким, 13 листопада 2024 року о 15 год. 03 хв. в смт.Балабине по вул.Миру буд.15 в Запорізькому районі, Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №9804 від 13 листопада 2024 року. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом постановки транспортного засобу, без порушень ПДР. Даними діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Drager 6810. Результат огляду на стан сп`яніння - позитивний, 0,42 % проміле. З результатом ОСОБА_1 не погодився;
- у роздруківці Alcotest Drager 6810 від 13 листопада 2024 року №2738;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 листопада 2024 року;
- у висновку №9804 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 13 листопада 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- у копії сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту поліцейського СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Богач Р.В., згідно з яким, останній доповідає, що 13 листопада 2024 року під час патрулювання в смт.Балабине, вул.Миру було помічено транспортний засіб Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив небезпечний маневр – обгін, що змусив водія зустрічного напрямку з`їхати на узбіччя. Було прийнято рішення зупинити транспортний засіб Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 на підставі п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Драгер 6810, на що водій погодився. Результат позитивний, 0,42 % проміле, тест №2738. Водій ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу не погодився. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій погодився. Лікар провів медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру та взяв аналіз сечі для встановлення ступеню сп`яніння. Результат огляду – ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №9804 від 13 листопада 2024 року. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено ПВ. Видано ТД. Про повторність попереджений. Від керування ОСОБА_1 відсторонений. Подія зафіксована на бодікамеру.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення Бєліченком ( ОСОБА_1 ) правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Надав пояснення, в яких зазначив, що дійсно 13 листопада 2024 року він у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення місці та час керував автомобілем Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений правниками поліції, які після бесіди запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився та пройшов, однак з результатами огляду був не згодний. Зазначив, що алкогольні напої він не вживав та не перебував в стані алкогольного сп`яніння, розповів що напередодні вживав ліки. Однак, доказів на підтвердження своїх доводів не надав.
В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що на пропозицію працівників поліції він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат був для нього неочікуваний. З результатами такого огляду він не погодився та забажав пройти огляд в медичному закладі. З результатом огляду в медичному закладі також не погоджувався, оскільки жодних алкогольних напоїв не вживав. 
Його захисник-адвокат Кущ Є.Є. при апеляційному розгляді справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково звернув увагу на безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням його підзахисного. Жодні лабораторні дослідження не проводились. Сеча відбиралась лише в одну ємність. 
Проаналізувавши досліджені докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі та наведені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Перевіряючи доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під його керуванням, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Так, відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 відбулася на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», через здійснення останнім небезпечного маневру (обгін), внаслідок якого, водій зустрічного транспортного засобу змушений був з`їхати на узбіччя. 
Працівниками поліції було повідомлено водієві про причину зупинки транспортного засобу.
Жодних зауважень з зазначеного приводу на місці зупинки транспортного засобу останній не висловлював. 
Відомості щодо зупинки транспортного засобу під керуванням апелянта відображені і в рапорті поліцейського СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Богач Р.В.
На думку апеляційного суду, такі дії поліцейських узгоджуються з положеннями ст.ст.2,30,31,35 Закону України «Про Національну поліцію».
Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .
Що стосується доводів апелянта про те, що рапорт не може бути належним доказом у справі, оскільки працівник поліції є зацікавленою особою, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Вина ОСОБА_2 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою Alcotest Drager 6810 від 13 листопада 2024 року №2738, направленням водія на огляд, висновком щодо результатів медичного огляду від 13 листопада 2024 року№9804 та відеозаписом події.
В свою чергу, відомості з вищевказаного рапорту поліцейського повністю узгоджуються з іншими доказами.
Відповідаючи на доводи апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі був проведений з порушенням вимог закону, оскільки відсутнє підтвердження відібрання біологічних зразків, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
З наявних в матеріалах справи доказів, в т.ч. з відеозапису, убачається, що ОСОБА_2 двічі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння - на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, та у відповідному медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.
В обох випадках результат огляду був позитивний - більше 0,2 проміле.
Так, згідно з результатом тесту №2738, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат позитивний - 0,42 проміле. З результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 не погодився та забажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога.
Огляд ОСОБА_2 в медичному закладі проводився у строк та порядку, передбачених ст.266 КУпАП, у присутності поліцейського.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 13 листопада 2024 року №9804, наданим КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у вказаній установі 13 листопада 2024 року о 15-40 годині. За наслідками огляду встановлено, що ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
Відомостей про те, що останній не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
У зв`язку з цим, інспектором поліції у відповідності до вимог ст.256 КУпАП на підставі зазначеного висновку лікаря та інших матеріалів був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені певні ознаки такого сп`яніння. В подальшому наявність у ОСОБА_2 стану алкогольного сп`яніння підтверджено при огляді в медичному закладі.
Твердження сторони захисту про те, що в медичному закладі не проводилось лабораторне дослідження, само по собі не спростовує висновків суду першої інстанції та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 факту вчинення інкримінованого йому правопорушення.
Клопотань про перевірку вказаного питання, в т.ч. про виклик лікаря-нарколога, який проводив вказаний огляд, стороною захисту під час апеляційного розгляду заявлено не було.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
Отже, порушення прав ОСОБА_2 під час його огляду у медичному закладі не убачається.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції та лікаря-нарколога у встановленому законом порядку ОСОБА_2 також не звертався.
Результати проведеного огляду не спростовані у встановленому для цього порядку.
В свою чергу, згідно з вимогами п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, наявними в справі доказами підтверджується, що ОСОБА_2 у зазначений у протоколі день та час керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а доводи останнього про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
Оцінюючи доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було надано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на спеціальний технічний прилад, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року №1452/735, під час проведення огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надаються поліцейським на вимогу особи, яка підлягає огляду.
З матеріалів справи убачається, що такої вимоги на місці зупинки транспортного засобу під час проведення огляду водій ОСОБА_1 не висував.
Разом з цим, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №594354 від 13 листопада 2024 року долучено документи на цей прилад, а саме свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікат про налаштування (калібрування) алкотестера.
Так, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest Drager 6810 №12-01/4098 чинне до 27 серпня 2025 року.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою дозволеного до використання технічного приладу.
При цьому, як зазначалось вище,  ОСОБА_2  не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та забажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_2  перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №9804 від 13 листопада 2024 року, у якому міститься підпис самого ОСОБА_2 . 
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ) без жодних зауважень.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_2 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
При дослідженні матеріалів справи, серед іншого і при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 28 листопада 2024 року стосовно    ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева