Справа № 758/10205/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7229/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Гребенюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.,
                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Уманця Сергія Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Гребенюка В.В., у справі № 758/10205/19 за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ», ОСОБА_1 , про зобов`язання здійснити дії та відшкодування шкоди, -
                                                 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ», ОСОБА_1 , про зобов`язання здійснити дії та відшкодування шкоди. Зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 в якій був здійснений коштовний ремонт. 29.08.2018 року відбулося залиття належної їй квартири дощовою водою з відкритої тераси, що розташована над її квартирою. За її заявою ТОВ «ЖЕК-ПМ» був складений Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 20.09.2018 року, згідно з яким, причиною залиття є порушення гідроізоляції покрівлі на терасі кв. 96 секції А/5 . Так, в Акті від 20.09.2018 року зазначено, що власником кв. 96 плитка на відкритій терасі укладена неякісно, у зв`язку з чим, плитка піднялась від основи покрівлі, внаслідок чого вода через міжповерхові перекриття проникла в кв. 38 секції А/3 , над якою розташована тераса квартири кв. 96 секції А/5 . З метою визначення розміру шкоди, заподіяної залиттям квартири, на її замовлення ТОВ «Укрінтекс» було складено Звіт з визначення розміру збитків, заподіяних в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 від 29.10.2018 року, відповідно до якого, розмір збитків, заподіяних залиттям квартири, станом на 14.10.2018 року становив 297 401,00 грн., з яких реальні збитки - 228 819 грн., упущена вигода - 68 582,00 грн. 07.02.2019 року відбулось повторне залиття її квартир талою водою. За фактом повторного залиття квартири, ТОВ «ЖЕК-ПМ» був складений Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) в якому зазначено, що плитка на терасі в кв. 96 секції А/5 , покладена неякісно, піднялась після дощу та снігу, внаслідок чого вода потрапляє в № 38 в жилому будинку № 45 секція А/3 , що спричиняє її залиття. Внаслідок залиття на другому поверсі квартири АДРЕСА_1 залиті стіни та стеля, в підсобному приміщенні шпалери на стінах відшарувались, стеля набухла та впала, вода текла на підлозі та східцях. З метою з`ясування дійсної причини неодноразового залиття її квартири та визначення особи, відповідальної за належний технічний стан тераси, яка є також дахом у квартирі, нею було укладено з ТОВ «Укрінтекс» договір № 3/05 від 31.05.2019 року з оцінки технічного стану будівельних конструкцій даху над квартирою, за результатом якої було складено висновок спеціаліста щодо оцінки технічного стану будівельних конструкцій даху над квартирою від 31.05.2019 року. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 228 819,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 27 000,00 грн.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року позов  ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 228 819,00 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2 288,19 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані із залученням спеціаліста у розмірі 33 000,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат Уманець С.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Судом було порушено право ОСОБА_1 на судовий захист, оскільки з дати ознайомлення відповідача ОСОБА_1 з матеріалами справи, отримання ним ухвали про відкриття провадження у справі, до дати ухвалення рішення минуло лише чотири дні. Вважає, що   ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у даній справі, позаяк залиття квартири №38 відбувається внаслідок безвідповідального ставлення до своїх обов`язків ТОВ «ЖЕК-ПМ», яке здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_7 . На підтвердження вини відповідача ОСОБА_1 у заподіянні матеріальної шкоди позивачка надала акти про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 20.09.2018 року та від 07.02.2019 року. Разом з тим, вказані акти не можуть бути належними доказами, оскільки вони складені з порушенням вимог чинного законодавства. В обох актах причиною залиття зазначено порушення гідроізоляції покрівлі на терасі в кв. АДРЕСА_2 , неякісне укладення плитки на терасі  власниками кв. №96 секц. А/5 .  Проте, зазначена ТОВ «ЖЕК-ПМ» причина залиття квартири є надуманою, що має на меті перекласти відповідальність по відшкодуванню шкоди на ОСОБА_1 . Позивачкою не надано доказів, що плитка була укладена саме відповідачем, оскільки, при придбанні квартири №96 тераса вже була облицьована плиткою від забудовника. Саме ТОВ «ЖЕК-ПМ» є відповідальним за здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, утримання внутрішньо будинкових мереж в належному технічному стані, здійснення їх технічного обслуговування та ремонту. Більше того, відповідач стверджує, що він не повідомлявся про створення та роботу комісії для складання актів про залиття та визначення причини залиття.  Всупереч вимог чинного законодавства акти про залиття не містять інформації, що вони складалися у присутності відповідача або що він відмовився їх підписувати. Також, зазначає, що з 2017 року у квартирі №96 , належній відповідачу, проживає його донька ОСОБА_3 , яку також ніхто не повідомляв про складання актів. Відповідач вважає, що представниками ТОВ «ЖЕК-ПМ» умисно був прихований факт складання актів про залиття з метою позбавлення відповідача можливості запросити фахівців для проведення технічного обстеження та визначення дійсної причини залиття. При цьому зважаючи на тривалий строк, який минув після залиття, наразі втрачена можливість призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення достовірної причини залиття.
Адвокат Рибченко О.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав відзив на апеляційну скаргу. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні адвокат Уманець С.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Адвокат Рибченко О.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , та адвокат Лісовенко А.В., яка діє в інтересах ТОВ «ЖЕК-ПМ», проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2  є власницею квартири АДРЕСА_1  (т.1, а.с. 9-17).
ТОВ «ЖЕК-ПМ» на підставі договору від 22.01.2010 року надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які входять до житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_8 (т.1, а.с. 114-118).
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_9 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.01.2020 року № 197139063 (т.1, а.с. 97-98).
11 жовтня 2011 року між ТОВ «ЖЕК-ПМ» та ОСОБА_1 було укладено договір №96-А/5 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_7 , за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався дотримуватись вимог правил експлуатації житлових приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів та інших нормативних вимог чинного законодавства, проводити за рахунок власних коштів ремонт та утримання квартири, своєчасно вживати заходів до усунення пов`язаних з отриманням послуг неполадок, що виникли з власної вини, своєчасно проводити підготовку квартири та технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період (т.1, а.с. 119-123).
Відповідно до Акту від 20.09.2018 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), 29.08.2018 року відбулося залиття належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 дощовою водою з відкритої тераси, що розташована над нею. Як зазначено в Акті, причиною залиття квартири ОСОБА_2 є порушення гідроізоляції покрівлі на терасі в кв. №96 секції А/5 внаслідок неякісної укладки плитки на терасі власником кв. №96 (т.1, а.с. 18).
З метою визначення розміру шкоди, заподіяної залиттям квартири, позивачем було укладено з ТОВ «Укрінтекс» договір № 1/10 від 14.10.2018 року на проведення оцінки з визначення розміру збитків (т.1, а.с. 56-57).
На замовлення позивача ТОВ «Укрінтекс» було складено звіт з визначення розміру збитків, заподіяних в результаті залиття квартири АДРЕСА_1  від 29.10.2018 року, відповідно до якого, розмір збитків, заподіяних позивачу залиттям квартири, станом на 14.10.2018 року становив 297 401,00 грн., з яких реальні збитки - 228 819,00 грн., упущена вигода - 68 582,00 грн. (т.1, а.с. 18-52).
07.02.2019 року відбулось повторне залиття талою водою належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 . За фактом повторного залиття квартири, ТОВ «ЖЕК-ПМ» був складений Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07.02.2019 року, згідно з яким, причиною залиття квартири   зазначено, що плитка на терасі в кв. № 96 покладена неякісно, піднялась після дощу та снігу, внаслідок чого вода потрапляє в квартиру що спричиняє її залиття (т.1, а.с. 59).
З метою з`ясування дійсної причини неодноразового залиття квартири АДРЕСА_1 та визначення особи, відповідальної за належний технічний стан тераси, яка є також дахом у вказаній квартирі, ОСОБА_4 було укладено з ТОВ «Укрінтекс» договір № 3/05 від 31.05.2019 року з оцінки технічного стану будівельних конструкцій даху над квартирою АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 73-75).
За результатом виконання даного договору, був складений висновок спеціаліста щодо оцінки технічного стану будівельних конструкцій даху над квартирою АДРЕСА_1 від 31.05.2019 року. Розмір шкоди, спричиненої позивачу повторним залиттям квартири, експертом додатково не досліджувався (т.1, а.с. 60-72).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на її користь майнову шкоду в розмірі 228 819,00 грн.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.  
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода, може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому, частина 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як було встановлено, 29.08.2018 року та 07.02.2019 року відбулося залиття належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 дощовою водою з відкритої тераси квартири №96 секції А/5 , що розташована над нею, про що було складено відповідні акти.
При цьому в актах про залиття було зазначено, що причиною залиття квартири ОСОБА_2 є порушення гідроізоляції покрівлі на терасі в кв. АДРЕСА_10 внаслідок неякісного укладення плитки, яка відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.01.2020 року, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку спеціаліста від 31.05.2019 року, технічний стан конструкцій даху та покрівлі, що знаходяться над квартирою АДРЕСА_1 , оцінюється як незадовільний, накопичений фізичний знос покрівлі даху в осях 6 та 7, між рядів Н/1 та К становить 80%. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що спричинена ОСОБА_2 шкода є прямим наслідком бездіяльності ОСОБА_1 , як власника даної тераси-даху, відповідального за стан гідроізоляції покрівлі тераси, яка є дахом квартири АДРЕСА_1 , та задовольнив вимоги ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 на її користь майнової шкоди в розмірі 228 819,00 грн.
Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що залиття мало місце з вини ТОВ «ЖЕК-ПМ» та порушення вимог чинного законодавства при складанні актів про залиття.
ОСОБА_1 не було надано суду доказів на спростування фактів залиття квартири ОСОБА_2 АДРЕСА_1 з тераси його квартири АДРЕСА_10 , а також тих доказів, які б вказували на те, що залиття мало місце саме з вини ТОВ «ЖЕК-ПМ». Самі по собі доводи ОСОБА_5 щодо порушення порядку складання актів про залиття не спростовують наявність підстав для покладення відповідальності за завдану шкоду на нього.
На підтвердження доводів про те, що залиття мало місце не з його вини, ОСОБА_1 не надав суду відповідних висновків експертизи, а також не порушував питання про призначення експертизи в суді першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в судовому засіданні, яке відбулося 28 лютого 2023 року в суді першої інстанції, ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вказав, що в зв`язку із залиттям квартири позивачки у відшкодування завданої їй шкоди, він спочатку сплатив чоловіку останньої готівкою 2 000,00 доларів США, а в подальшому сплатив 5 000,00 доларів США (т.1, а.с. 230). Вказані пояснення відповідача також свідчать про визнання ним своєї вини у завданні шкоди позивачці в зв`язку із залиттям її квартири. 
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 228 819,00 грн. 
Суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права, дав належну оцінку дослідженим доказам. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Уманця Сергія Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 28 травня 2025 року.
Суддя-доповідач
Судді