ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/8630/18
провадження № 61-15010св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., 
Пархоменка П. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс», ОСОБА_3 ,
третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович,
особа, яка подала апеляційну скаргу, -  ОСОБА_4 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року в складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф., Мостової Г.І.,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, який з урахуванням змін складу учасників пред`явлений, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» (далі - ТОВ «Схід Фінанс»), ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю. Н., про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позов мотивований тим, що 18 березня 2011 року між ПП «Будспецпроект» та ПАТ «ВТБ Банк» укладений кредитний договір № 100.2.3-13/52к-11, на підставі якого банк надав боржнику кредит в розмірі 1 510 773,48 грн. Того ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ним та банком укладений іпотечний договір, за умовами якого він передав в іпотеку банку належну йому квартиру АДРЕСА_1 . На забезпечення виконання зобов`язань за основним договором також укладений іпотечний договір між банком та ОСОБА_6 від 18 березня 2011 року про іпотеку нежитлових приміщень з № 11 до № 15, № 15а, з №  16 до № 31, з № 71 до № 83, з № 85 до № 92 (частини групи приміщень №1а) загальною площею 640 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 ; договір поруки від 18 березня 2011 року № 100.2.3-13/53п-11, укладений між банком та ОСОБА_6 ; договір поруки від 18 березня 2011 року №100.2.3-13/54п-11, укладений між банком та ОСОБА_7 .
У зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року стягнено солідарно на користь банка з боржника та поручителя ОСОБА_7 заборгованість у сумі 1 478 191,37 грн.
22 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва прийнято рішення про стягнення з поручителя ОСОБА_6 донарахованих відсотків у сумі 753 447,86 грн. Загалом розмір заборгованості за кредитним договором становить 2 231 639,23 грн.
12 серпня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме належну іпотекодавцю квартиру шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
26 лютого 2014 року Апеляційний суд м. Києва ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, що належать ОСОБА_6 шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури закупівлі.
На всі вищевказані судові рішення були видані виконавчі листи та відкрито виконавче провадження.
Ці судові рішення були виконані наступним чином:
18 листопада 2015 року боржником погашена заборгованість в розмірі 1 478 191,37 грн за виконавчим листом у справі № 754/8754/13-ц (судове рішення про стягнення суми заборгованості в розмірі 1 478 191,37 грн з боржника та ОСОБА_7 ). Із вказаної суми після вирахування виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій залишився борг в розмірі 134 205,19 грн, в зв`язку з чим банк донарахував відсотки в розмірі 753 447,86 грн. Після часткового погашення боргу, сума боргу на грудень 2015 року становила 888 353,30 грн. Заборгованість по тілу кредиту була погашена 27 травня 2016 року, банком було ще донараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 180 727,87 грн за період з 25 жовтня 2015 року (дата, по яку було донараховано відсотки за рішенням суду) до 27 травня 2016 року (дата погашення кредиту).
08 червня 2016 року банк за договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечними договорами відступив право вимоги суми боргу в розмірі 878 113,60 грн ТОВ «Схід Фінанс», яка визначена з донарахуванням відсотків в розмірі 41 250,23 грн та за вирахуванням погашення відсотків на загальну суму 97 312,70 грн. Таким чином, борг боржника перед ТОВ «Схід Фінанс» станом на 08 червня 2016 року становив 878 113,60 грн.
14 липня 2016 року відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/8443/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення було замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Схід Фінанс». Виконавчою службою за виконанням рішення у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлових приміщень проведено електронні торги, за якими майно реалізовано за вартістю 5 542 293,61 грн.
25 листопада 2016 року виконавчою службою винесена постанова про звільнення майна з під арешту в зв`язку з реалізацією нерухомого майна. Вказаної суми достатньо для задоволення боргових зобов`язань в розмірі 878 113,60 грн, що утворилась за кредитним договором. ТОВ «Схід Фінанс» було достеменно відомо про факт реалізації нежитлових приміщень та суму його реалізації, відтак, станом на 25 листопада 2016 року зобов`язання боржника та його (позивача) були повністю погашені у зв`язку з повним виконанням основного зобов`язання. Проте, ТОВ «Схід Фінанс» зловживаючи своїм цивільним правом звернув стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, що був укладений та на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру. Рішення реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень було прийнято 24 жовтня 2017 року, запис від 27 жовтня 2017 року.
На момент вчинення реєстраційної дії ТОВ «Схід Фінанс» вже обрало спосіб захисту свого права, а саме звернення стягнення на інший предмет іпотеки та борг було погашено частково шляхом сплати грошових коштів боржником, а частково вартістю предмета іпотеки.
Оскільки кредитні зобов`язання на час вчинення реєстраційної дії були припинені, рішення державного реєстратора є незаконним. Факт виконання основного зобов`язання та фактично припинення договору іпотеки між ним та ПАТ «ВТБ Банк» встановлений також ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року та постановою Апеляційного суду м. Києва, якими визнано виконавчий лист у справі № 754/9194/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки на квартиру таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, ТОВ «Схід Фінанс» не надано державному реєстратору належних документів, за якими можна було б провести державну реєстрацію права власності. Йому було направлено вимогу, яка не відповідала передбаченим законодавством умовам до змісту такої вимоги, не містила відомостей про порушення зобов`язання, суму зобов`язання, строку, коли зобов`язання наступило. Отримавши таку вимогу, він повідомив відправника про те, що заборгованість погашена та про те, що ця вимога не відповідає будь-якому офіційному документу.
ОСОБА_1 з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив:
витребувати з володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 ;
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю. Н. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 жовтня 2017 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Схід Фінанс»;
скасувати державну реєстрацію права власності, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю. Н., на спірну квартиру за ТОВ «Схід Фінанс»;
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 вересня 2018 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 ;
скасувати державну реєстрацію права власності, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на спірну квартиру за ОСОБА_4 ;
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24 вересня 2018 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 ;
скасувати державну реєстрацію права власності, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на спірну квартиру за ОСОБА_3 ;
внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про право власності за ним на спірну квартиру;
визнати припиненим іпотечний договір від 18 березня 2016 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ним, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Масюком І. Є., за реєстровим номером 515, з 25  листопада 2016 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Витребувано з володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності за номером 23056768 від 27 жовтня 2017 року, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю. Н., на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Схід Фінанс», індексний номер 37810066.
Скасовано державну реєстрацію права власності за номером 27950125 від 17 вересня 2018 року, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 , індексний номер 43039170.
Скасовано державну реєстрацію права власності за номером 28062444 від 24 вересня 2018 року, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , індексний номер 43162139.
Внесено запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .
Визнано припиненим Іпотечний договір від 18 березня 2016 року, який укладений між ПАТ «ВТБ Банк» і ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Масюком І. Є. за реєстровим номером 515, з 25 листопада 2016 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року та постановою Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2018 року в справі № 754/9194/13-ц встановлено те, що за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 заборгованість підлягає погашенню у першу чергу ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТОВ «Схід Фінанс», за кредитним договором від 18 березня 2011 року № 100.2.3-13/52к-11 зі змінами та доповненнями до нього, а тому зобов`язання вважаються виконаними боржником. Тобто ПАТ «ВТБ Банк» скористалось своїм правом вимоги погашення заборгованості із усіх боржників солідарно. Банк отримав заборгованість за кредитом від боржника, а стягнення процентів та стягнення на предмет застави банк отримав від поручителя ОСОБА_6 . Таким чином, суди зробили висновок про наявність підстав для визнання виданого 23 грудня 2013 року виконавчого листа № 2-3572/2013 у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ПП «Будспецпроект», про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з повним виконанням основного зобов`язання. Також суди зазначили, що ОСОБА_1 не є поручителем у розумінні статті 553 ЦК України за кредитним договором від 18 березня 2011 року № 100.2.3-13/52к-11, він виступає майновим поручителем - заставодавцем.
Таким чином, станом на 25 листопада 2016 року основне зобов`язання, на забезпечення якого було передано в іпотеку спірне майно, виконано в повному обсязі. За таких обставин суд першої інстанції вважав, що відсутні будь-які підстави для вчинення рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Схід Фінанс» та відповідного запису у державному реєстрі. Це дає підстави для задоволення вимог про скасування запису державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Н. Ю. про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Схід Фінанс», а також скасування подальших записів про перехід права власності до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Твердження представника ТОВ «Схід Фінанс» у відповідній частині суд до уваги не бере, оскільки вказані судові рішення набрали законної сили та викладені у них обставини є обов`язковими для врахування.
Серед заявлених ОСОБА_1 позовних вимог є вимоги визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. 
Саме скасування такого запису є належним способом захисту прав та інтересів позивача. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. Таким чином, звертаючись до суду з вимогою про визнання протиправним і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови в задоволенні вимог в цій частині.
Інші доводи викладені у позовній заяві суд не оцінював, оскільки вважав, що викладені підстави та обставини є достатніми для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Крім того, з метою поновлення порушених прав позивача суд вважав можливим внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності за позивачем на спірне житло.
Вимога позивача про визнання іпотечного договору припиненим також підлягає задоволенню, адже іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних із припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.
Як встановлено судовими рішеннями, основне зобов`язання, в забезпечення виконання якого було передано спірну квартиру в іпотеку, було припинено шляхом повного виконання відповідно до акта про реалізацію предмета іпотеки від 23 листопада 2016 року. Тому договір іпотеки також підлягає припиненню з 25 листопада 2016 року (відповідно до заявлених вимог).
Що стосується вимог позивача про витребування спірної квартири з володіння відповідача ОСОБА_3 , суд першої інстанції зазначив про те, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, слід виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.
Спірна квартира 27 жовтня 2017 року була відчужена відповідно до норм Закону України «Про іпотеку» за зобов`язанням, яке на момент вчинення реєстраційної дії вже було припинено у повному обсязі ще із 23 листопада 2016 року. Крім того, судом визнається припиненим іпотечний договір з 25 листопада 2016 року. Отже, позивач набув право на пред`явлення віндикаційного позову. Оскільки судом встановлено факт вибуття квартири з власності поза волею власника, то вимоги позову в частині витребування майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, 08 листопада 2023 року ОСОБА_4 як особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_4 закрито.
Апеляційний суд виходив з того, ОСОБА_4 як особа, яка не була учасником справи в суді першої інстанції, повинен обґрунтувати яке право, інтерес, обов`язок порушує, на його думку, рішення суду першої інстанції, тобто довести право на апеляційне оскарження такого рішення. Тому визначальним моментом є з`ясування того, яким чином ухвалене судове рішення впливає на права, інтереси осіб, які не брали участі у справі, але вважають порушеними свої права та інтереси.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказував, що оскаржуваним судовим рішенням задоволено вимогу позивача щодо скасування державної реєстрації права власності за номером 27950125 від 17 вересня 2018 року, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. на квартиру за ОСОБА_4 , індексний номер 43039170, чим у резолютивній частині фактично вирішено питання про його права та обов`язки.
ТОВ «Схід Фінанс» як кредитор використало своє право на судовий захист як шляхом солідарного стягнення з боржника та поручителя повної суми заборгованості за кредитним договором, так і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_1 . 
Оскільки ОСОБА_4 був проміжним набувачем спірної квартири, з урахуванням практики застосування віндикації до речово-правових відносин, апеляційний суд зробив висновок, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не доведено факту порушення його прав, інтересів або обов`язків рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року. Порушення прав ОСОБА_1 відбулося під час реєстрації 27 жовтня 2017 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю. Н. права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Схід Фінанс» у незаконний спосіб, і тому реєстрація права власності апелянта набутого ним у подальшому була похідною (безпідставною), фактично не створювала жодних правових наслідків.
Додатковою ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У листопаді 2024 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_5 , в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду та стягнути судові витрати.
Касаційна скарга мотивована тим, що:
рішенням суду першої інстанції задоволено вимогу позивача щодо скасування державної реєстрації права власності за номером 27950125 від 17 вересня 2018 року, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на спірну квартиру, за ОСОБА_4 , індексний номер 43039170. Разом з цим спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Отже, ОСОБА_4 мав бути залучений до справи як співвідповідач за вимогою про скасування реєстрації його права власності. Проте суди цього не врахували та вирішили питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_4 за його відсутності;
ТОВ «Схід Фінанс» вже подавало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яка була розглянута судом апеляційної інстанції. Проте це не позбавляє саме ОСОБА_4 можливості подати апеляційну скаргу на підставі частини першої статті 352 ЦПК України. Водночас слід врахувати, що ОСОБА_4 не був залучений до справи і відповідно не був присутній під час апеляційного розгляду; суд першої інстанції вирішив питання про права та інтереси ОСОБА_4 ; доводи скаржника у його апеляційній скарзі відмінні від тих, що були викладені в апеляційній скарзі ТОВ «Схід Фінанс». Ці обставини зумовлюють наявність права ОСОБА_4 на подання апеляційної скарги;
суд апеляційної інстанції всупереч статті 352 ЦПК України дійшов помилкового висновку, що розгляд справи № 754/8630/18 та відповідне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року не стосується прав та обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу. Незважаючи на те, що ОСОБА_4 був проміжним власником спірної квартири, її витребування у ОСОБА_3 тягне за собою фактичне скасування договору купівлі-продажи квартири від 24 вересня 2018 року, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , про що зазначив й суд апеляційної інстанції. Визнання зазначеного договору недійсним тягне за собою наслідки недійсності правочину, передбачені статтею 216 ЦК України. Крім того, резолютивна частина рішення суду першої інстанції містить пряме посилання на права ОСОБА_4 . Зазначення про ОСОБА_4 в описовій, мотивувальній та результативній частинах рішення суду свідчить про те, що розгляд справи стосується його прав та обов`язків;
посилання суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_4 був проміжним набувачем квартири, могло вплинути на визначення його статусу як учасника справи - відповідача/третя особа. Проте він взагалі не був залучений до участі у розгляді справи;
суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, не залучивши ОСОБА_4 до розгляду справи і вирішивши питання про його права. Суд помилково задовольнив вимогу про припинення іпотеки, адже обставина припинення іпотеки пов`язана із набуттям відповідачем права власності на предмет іпотеки не ставилася під сумнів, що унеможливлює подання позивачем вимоги про захист його права. Крім того, заборгованість у розмірі 888 353,30 грн, визнана судом першої інстанції заборгованістю за відсотками, насправді була заборгованістю за тілом кредиту.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 754/8630/18 і витребувано справу із суду першої інстанції.
У лютому 2025 року матеріали справи № 754/8630/18 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 26 листопада 2024 року зазначено, що доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що 18 березня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «Будспецпроект» укладений кредитний договір № 100.2.3-13/52к-11.
Для забезпечення виконання зобов`язань ПП «Будспецпроект» за кредитним договором від 18 березня 2011 року № 100.2.3-13/52к-11, між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір від 18 березня 2011 року, відповідно до пункту  2.1.1 якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 55,60 кв м, житловою площею 29,70 кв м, що належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 серпня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. Між сторонами також укладений договір № 1 та договір № 2 про внесення змін до договору іпотеки від 18 березня 2011 року.
Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 серпня 2013 року в справі № 754/9194/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ПП «Будспецпроект», про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 березня 2011 року №100.2.3-13/52к-11 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Цим рішенням звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором (спірну квартиру). 
На підставі цього рішення Деснянським районним судом міста Києва 23 грудня 2013 року видано виконавчий лист, який пред`являвся до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві та був повернутий стягувачу 06 серпня 2015 року на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що зроблено відмітку на зворотній стороні виконавчого листа.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року в справі № 754/8754/13-ц стягнено солідарно з ПП «Будспецпроектом» та ОСОБА_7 на користь ПАТ «ВТБ Банку» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 478 191,37 грн.
ПП «Будспецпроект» на письмовий запит ОСОБА_1 повідомило, що зобов`язання за кредитним договором від 18 березня 2011 року №100.2.3-13/52к-11 виконані в повному обсязі, а саме погашена заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» в розмірі 1 478 191,37 грн. Згідно з цією відповіддю від 23 вересня 2016 року № БСП-23/09-16/1 та доданих до неї матеріалів, зокрема, платіжних доручень від 18 листопада 2015 року № 163, № 164 та № 165 в інтересах ПП «Будспецпроект» ТОВ «ТД Чайка» погашена заборгованість в повному обсязі ще в листопаді 2015 році.
18 листопада 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення донарахованої заборгованості по відсоткам за користування кредитом з часу винесення рішення до часу його виконання. Сума процентів стягнена на вибір кредитора ПАТ «ВТБ -Банк» з поручителя ОСОБА_6 , що встановлено рішенням Дарницького районного суду від 22 грудня 2015 року в справі № 753/20656/15-ц.
26 лютого 2014 року рішенням Апеляційного суду м. Києва скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року та ухвалене нове, яким позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_6 , третя особа: ПП «Будспецпроект», про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернено стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення з № 11 до № 15, № 15а, з № 16 до № 31, з № 71 до № 83, з № 85 до № 95 (частини групи приміщень №1а) загальною площею 640 кв м, які розташовані на шостому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_6 на праві власності на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року, додаткового рішення від 19 листопада 2010 року, ухвали від 03 березня 2011 року, зареєстрованого КП «БТІ» 07 грудня 2012 року за реєстраційним номером 32278969 шляхом продажу майна на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною предмету іпотеки згідно з пунктом 2.2 договору від 28 вересня 2012 року № 2 про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 18 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Масюком І. Є. за реєстровим номером 517, 518 в розмірі 4 757 333,00 грн на користь ПАТ «ВТБ Банк».
25 липня 2014 року державний виконавець відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 на виконання вищевказаного рішення.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 січня 2016 року роз`яснено рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року.
08 червня 2016 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Схід Фінанс» укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, договором забезпечення та за договором іпотеки, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило, а ТОВ «Схід Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором від 18  березня 2011 року № 100.2.3-13/52к-11, договором іпотеки від 18 березня 2011 року. Сума заборгованості визначена 878 113,26 грн станом на 08 червня 2016 року.
11 липня 2016 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Схід Фінанс» за виконавчим листом № 2-3572/2013, виданим 23 грудня 2013 року.
При виконанні рішення суду проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_6 ). Переможцем електронних торгів заставленого арештованого нерухомого майна - нежитлових приміщень площею 640 кв м та вартістю 5 542 293,61 грн стало ТОВ «Схід Фінанс».
27 жовтня 2017 року державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю. Н. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинив запис, відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Схід Фінанс».
17 вересня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також вчинив відповідний запис, згідно з яким право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 .
24 вересня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також вчинив відповідний запис, згідно з яким право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 .
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2018 року в справі №754/9194/13-ц виконавчий лист від 23 грудня 2013 року 
№ 2-3572/2013, виданий Деснянським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18 березня 2011 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 визнано таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що основне зобов`язання виконане повністю шляхом реалізації майна іншого майнового поручителя ОСОБА_6 . Суди під час розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, встановили, що сума боргу відповідно до виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 23 грудня 2013 року № 2-3572/2013 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18 березня 2011 року, перевищує фактичну суму заборгованості, адже сума боргу частково погашена ПП «Будспецпроект» у розмірі 1 478 191,37 грн та частково погашена шляхом проведення електронних торгів з реалізації майна поручителя ОСОБА_6 вартістю 5 542 293,61 грн, переможцем яких стало ТОВ «Схід Фінанс».
Відповідно до акта про реалізацію предмета іпотеки від 23 листопада 2016 року в ньому зазначається виконавче провадження № НОМЕР_1. Саме за цим провадженням звернуто стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості за кредитним договором від 18 березня 2011 року № 100.2.3-13/52-к-11, майно передано у власність ТОВ «Схід Фінанс». Суд також зазначив, що ОСОБА_1 не є поручителем у розумінні статті 553 ЦК України за кредитним договором, а виступає майновим поручителем - заставодавцем.
Позиція Верховного Суду
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.
Об`єднана палата зауважує, що розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі №  520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022  року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).
Згідно з статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
У статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 17 ЦПК України).
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (стаття 18 ЦПК України).
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).
Аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 750/13149/21 (провадження № 61-6054сво23)).
У разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 750/13149/21 (провадження № 61-6054сво23)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі № 541/1060/23 (провадження № 61-410св24) зазначено, що :
«на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 227/2835/16-ц (провадження № 61-46717св18).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2022 року в справі № 359/3951/17, на яку є посилання у касаційній скарзі, зазначено, що: «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».
У справі, що переглядається:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Схід Фінанс», ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю. Н., про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, витребування майна з чужого незаконного володіння;
рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; в тому числі, скасовано державну реєстрацію права власності за номером 27950125 від 17 вересня 2018 року, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 , індексний номер 43039170; 
ОСОБА_4 як особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року;
ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_4 закрито;
апеляційний суд зробив висновок, що оскільки ОСОБА_4 був проміжним набувачем спірної квартири (на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 17 вересня 2018 року), з урахуванням практики застосування віндикації до речово-правових відносин, то він як особа, яка подала апеляційну скаргу, не довів факту порушення його прав, інтересів або обов`язків рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року. Тому апеляційний суд вважав, що оскаржуваним судовим рішенням права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_4 як особи, яка не брала участі у справі, не порушено, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України;
проте апеляційний суд не звернув уваги на те, що предметом спору у цій справі є, крім іншого, вимоги  ОСОБА_1 про: визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17  вересня 2018 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 ; скасування державної реєстрації права власності, вчиненої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на спірну квартиру за ОСОБА_4 .. При цьому рішенням суду першої інстанції вимогу про скасування державної реєстрації права власності за номером 27950125 від 17 вересня 2018 року, вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 , індексний номер 43039170, задоволено;
спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. Тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано;
крім того, мотивувальна та резолютивна частини рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року містить судження про права та обов`язки ОСОБА_4 у спірних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб;
задоволення судом вимоги про витребувано з володіння ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 не змінює того факту, що разом з іншими вимогами суд вирішив й вимогу, яка стосується прав та обов`язків особи, яка не була залучена до участі у справі, - ОСОБА_4 .
За таких обставин апеляційний суд зробив помилковий висновок про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_4 .
Щодо додаткової ухвали апеляційного суду
Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17 (провадження № 61-17081св18)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) зазначено, що: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23  грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі №  910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21. Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27 вересня 2022 року у цій справі, то додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2022 року також слід скасувати».
З урахуванням того, що ухвала Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року підлягає скасуванню, то додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року теж слід скасувати.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала апеляційного суду про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 постановлена без додержання норм процесуального права. Таким чином, касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Крім того, скасуванню також підлягає й додаткова ухвала цього ж суду про вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Щодо розподілу судових витрат
Постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (підпункт «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України).
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що:
«у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги , розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5 , задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року та додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року скасувати, а справу передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції ухвала Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року та додаткова ухвала Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                 В. І. Крат
Судді:                                                                                            Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко