Справа № 128/2402/17
Провадження № 22-ц/801/1114/2025
Категорія: 16
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року	Справа № 128/2402/17	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний  суд у  складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів:  Ковальчука О.В., Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П.,  розглянувши у  відкритому судовому  засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року про залишення позову без розгляду, постановлену суддею Шевчук Л.П., в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішень,
встановив:
На розгляді Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішень.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі ч.5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. 
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У скарзі вказує, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 14 березня 2025 року на підставі її заяви нотаріусом заведено спадкову справу, оскільки вона є спадкоємцем позивача за заповітом. Про знаходження цієї справи на розгляді в суді вона не знала і про це їй стало відомо 04 квітня 2025 року, після отримання ухвали суду. Виявилося, що ОСОБА_4 оспорював рішення Стрижавської селищної ради з підстав незаконних дій щодо надання його сестрі в особисту приватну власність земельної ділянки, на якій розташований і його житловий будинок. Даною ухвалою зачіпаються її права, оскільки внаслідок набуття права на житловий будинок, який ОСОБА_4 заповів їй за життя, вона фактично не буде мати змоги користуватися ним, так як він розташований на земельній ділянці, яка належить сестрі останнього.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_2 з даним позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області звернувся 15 вересня 2017 року (а.с.2-4).
Тобто, вказана цивільна справа знаходилася на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області з 2017 року.
Останні судові засідання призначалися на 25 лютого 2025 року та 25 березня 2025 року (а.с.187,189 т.3).
Інтереси ОСОБА_2 у суді першої інстанції представляла адвокат Гуменюк Н.В., на підтвердження чого нею було надано ордер серії ВН №053388 від 02 лютого 2018 року (а.с.45 т.1).
Із вказаного ордеру слідує, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги №16 від 02 лютого 2018 року.
Про судові засідання, призначені на 25 лютого 2025 року та 25 березня 2025 року, була повідомлена адвокат Гуменюк Н.В., як представник позивача, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.188,192 т.3).
Враховуючи положення ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові ОСОБА_2 вважається врученням повістки і ОСОБА_2 ..
У жодне із цих судових засідань адвокат Гуменюк Н.В. не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Залишаючи 25 березня 2025 року позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник повторно не з`явилися до суду, чим зловживають процесуальними правами та затягують розгляд справи, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надали, як і не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.
Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
З аналізу зазначених положень закону слідує, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду із вказаної підстави можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, якщо його неявка перешкоджає розгляду справи.
Умовою для застосування ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль)  неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.
З доданих до апеляційної скарги документів встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 лютого 2025 року (а.с.211 т.3).
У матеріалах справи наявні докази, що підтверджують факт повідомлення про судові засідання представника позивача - адвоката Гуменюк Н.В..
Між ОСОБА_2 та адвокатом Гуменюк Н.В. було укладено договір про надання позивачу правової допомоги у даній справі, і на підтвердження повноважень в суді першої інстанції представником позивача було надано ордер.
Ордер є документом, який підтверджує наявність договору і його дія залежить від чинності самого договору.
Згідно із частиною четвертою статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. 
Відповідно до частин першої та третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною четвертою статті 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Частиною першою статті 608 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Метою інституту представництва є забезпечення реалізації прав та інтересів довірителя.
Однак, оскільки права та обов`язки фізичної особи як клієнта за договором про надання правової допомоги нерозривно пов`язані з особою такого клієнта і не можуть бути реалізовані та/або виконані іншою особою, в тому числі спадкоємцями, договір про надання правової допомоги фізичній особі припиняє свою дію в момент смерті такої особи.
Відтак, на момент проведення судових засідань від 25 лютого 2025 року та 25 березня 2025 року адвокат Гуменюк Н.В. вже не була представником ОСОБА_2 у розумінні вимог закону, і залишати позов без розгляду через неявку сторони позивача правових підстав не було.
На момент постановлення оскаржуваної ухвали була наявна підстава для зупинення провадження у справі.
За змістом статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу.
З копії спадкової справи, яка надійшла на запит апеляційного суду 19 травня 2025 року встановлено, що 12 березня 2025 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою Вінницької області заведено спадкову справу №118/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ..
Відповідно до довідки державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Каблучко Ю.В. від 24 квітня 2025 року №707/02-14, станом на 24 квітня 2025 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1 .. Строк для подачі заяв про прийняття або відмову від спадщини закінчується 14 серпня 2025 року, а отже на даний час коло спадкоємців ще не встановлено.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2025 року залучено правонаступника позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 до участі у даній справі, скільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала залишатися в силі не може.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.
Відтак, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання процесуального правонаступництва. 
Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 травня 2025 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк