ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/8205/24                                                  Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Каліновська А.В.,                                                                                                                                                           Суддя-доповідач Кобаль М.І.  
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ          
                  
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого             Кобаля М.І.,
суддів                     Оксененка О.М., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року, в порядку ст. 383 КАС України, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/8205/24.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, та задовольнити заяву позивача у зменшеному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024, яке набрало законної сили 26.10.2024, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не прийняття рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , з 01.02.2023, згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2024 №ФР40786, з урахуванням раніше проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
14.01.2025 ОСОБА_1 подано заяву, в порядку ст. 383 КАС України, в  якій останній просив суд (далі по тексту - заява):
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №580/8205/24 в частині визначення ОСОБА_1 розміру пенсії до виплати з 01.02.2023 у розмірі 30221,04 грн та з 01.03.2024 у розмірі 34 078,24 грн;
-          направити Пенсійному фонду України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №580/8205/24;
-          зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд у встановлений судом строк про результати вжитих заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №580/8205/24.
Заява мотивована тим, що вказане рішення суду не виконане в частині обмеження максимальним розміром, 10 прожиткових мінімумів установленими для осіб, які втратили працездатність, незважаючи на рішення суду.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області подано заперечення на заяву позивача, в яких останній просить відмовити у задоволенні заяви позивача  поданої в порядку ст. 383 КАС України. В обґрунтування заперечень вказує, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №580/8205/24, позивачу проведено перерахунок розміру пенсії, з 01.02.2023, згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2024 №ФР40786. Також, відповідачем зазначено, що зобов`язань провести перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024, яке набрало законної сили 26.10.2024 не містить.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви в порядку ст. 383 КАС України,  суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не наведено аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, а відповідачем вжито заходів з метою виконання вказаного вище рішення Черкаського окружного адміністративного суду, шляхом проведення перерахунку розміру пенсії, починаючи з 01.02.2023, згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2024 №ФР40786. Розмір пенсії з 01.02.2023 становить 30221,04 грн, із 01.03.2023 - 32 096,04 грн, із 01.03.2024 - 34078,24 грн. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Аналогічний висновок викладено у ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч.1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст. 383 КАС України).
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024, яке набрало законної сили 26.10.2024, у справі № 580/8205/24, ОСОБА_1 проведено перерахунок розміру пенсії, починаючи з 01.02.2023, згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2024 №ФР40786. Починаючи з 01.02.2023 розмір пенсії позивача становить 30 221,04 грн, з 01.03.2023 - 32 096,04 грн., з 01.03.2024 - 34 078,24 грн. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Черкаській області вжито усі заходи з метою виконання вказаного вище рішення Черкаського окружного адміністративного суду, а виплата ОСОБА_1 пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром не була предметом розгляду даної адміністративної справи, і може бути підставою для нових спірних правовідносин щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 .
Отже, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено протиправність дій ГУ ПФУ в Черкаській області, які полягають у неналежному виконанні рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 року.
Так, у порядку ст. 383 КАС України оцінці підлягає рішення, вчинене суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.
Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає колегії суддів апеляційної інстанції підстави для висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1  від 14.01.2025 року, в порядку статті 383 КАС України, необхідно відмовити.
Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали, в порядку ст. 249 КАС України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду  № 2-р(II)/2023 від 01.03.2023 року приписи частини 6 статті 383 КАС України, в тім, що вони унеможливлюють апеляційне оскарження ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої порядком  статті 383  цього Кодексу, визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними).
Так, ч. 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому  статтею 249  цього Кодексу.
У свою чергу, ч. 8 ст. 249 КАС України передбачено, щ суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати.
Тобто, постановлення окремої ухвали, насамперед, є правом суду, а не його обов`язком, а обов`язковою умовою постановлення зазначеної ухвали судом вищої інстанції є неправильне  застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Як вже вище зазначалося, судом першої інстанції неправильного  застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права допущено не було.
Так, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу суду.
Таким чином, судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції. 
Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд, -       
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну   скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року, в порядку ст. 383 КАС України - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

     Головуючий суддя:                                                  М.І. Кобаль

      Судді:                                                                      О.М. Оксененко

                                                                                                  Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено  року 16.04.2025 року