ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/4584/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Тернопільської митниці
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року (суддя Златін С.В.)
у справі №160/4584/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ»
до Тернопільської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Тернопільської митниці № UA403070/2023/000242/1 від 24.11.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без відповідних правових підстав відмовив у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною договору, тоді як надані позивачем документи не містили розбіжностей та ознак підробки, натомість містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та підтверджують витрати на транспортування товару до кордону України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року позов задоволено. 
Суд першої інстанції виходив з того, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів. Суд за встановлених у справі обставин дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими засобами доказування неправильності заявленої митної вартості товару. Доводи відповідача ґрунтуються лише на припущенням, які не підтвердженні жодними доказами. Судом встановлено, що відомості надані позивачем стосовно митної вартості товарів, є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що позивачем до митного оформлення надано документи, на підставі яких неможливо достовірно стверджувати про правильність визначення митної вартості товару. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини, які покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів, зазначає, що за результатами опрацювання поданих декларантом документів встановлені невідповідності, які дають підстави для сумніву у дійсності цих документів, у зв`язку з чим наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі. Скаржник наполягає на правомірності визначення митної вартості товару на підставі угоди щодо ідентичних товарів, митне оформлення яких було проведено раніше. За результатом проведеної консультації з декларантом відповідно до ч.4 ст.57 МК України дійшли згоди щодо визначення митної вартості згідно ст.59 МК України за ціною договору щодо ідентичних товарів. 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між позивачем ТОВ «Мототехімпорт» (Покупець) та компанією SHANDONGWEICHALLOVOL INTERNATIONAL TRADINGCO.LTD, Китай, (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт від 05.12.2022 № FT/15 на поставку товарів в асортименті, кількості та за цінами,  вказаними у Специфікаціях(Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
За умовами пункту 2.1 Контракту № FT/15 поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені у ній, шляхом підписання додаткової угоди (пункт 3.1 Контракту №FT/15).
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Контракту №FT/15 ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього контракту. За домовленістю сторін, у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватись після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою, після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування.
Відповідно до умов цього зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій №2023-6 від 31.05.2023 та №2023-6-z від 09.06.2023, рахунку-фактури №FT2023-6 від 25.08.2023, пакувального листа від 25.08.2023 здійснено поставку ТОВ «Мототехімпорт» обумовленого контрактом товарів.
Поставка партії товару здійснена на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС2010.
З метою здійснення митного оформлення вказаного товару до Тернопільської  митниці подано електронну митну декларацію №23UA403070005461U4 від 23.11.2023, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).
Номенклатура, кількість, характеристики товару зазначені у графі 31 ЕМД – товар №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12. 
На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 цієї МД, зокрема: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № FT/15 від 05.12.2022; інвойс №FT2023-6 від 25.08.2023; пакувальний лист від 25.08.2023; сертифікат країни походження № 23С3707А0347/00230 від 18.09.2023; платіжні інструкції № 183 від 07.07.2023, № 283 від 23.08.2023, № 340 від 20.09.2023; заяви на купівлю валюти № 190 від 07.07.2023, № 372 від 20.09.2023; специфікації №2023-6 від 31.05.2023 та №2023-6-z від 09.06.2023; список номерів шасі від 25.08.2023; технічні характеристики від 25.08.2023. 
Для підтвердження транспортних витрат до кордону України митниця надано: договір № 84 від 04.01.2023; коносамент № ZJSM23090121 від 03.09.2023; залізничні накладні № 05800, № 05803 від 17.11.2023; рахунок №2023/РF/224 від 21.11.2023; акт виконаних послуг № 37 від 21.11.2023. 
Під час здійснення митного контролю митницею опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення документах, та виявлено такі розбіжності у поданих позивачем документах:
прайс-лист від 17.05.2023 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Qingdao, що обмежує конкурентність, а також зазначено, що ціни діють до 17.09.2023, а також відсутній підпис директора, та печатку накладено за допомогою кольорового фотокопіювання;
комерційна пропозиція від 17.05.2023 б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Qingdao, що обмежує конкурентність, а також зазначено, що ціни діють до 17.09.2023, а також відсутній підпис директора, та печатку накладено за допомогою кольорового фотокопіювання;
платіжні документи не підтверджують умови 100% передоплати відповідно до умов п.6 специфікації (додатку) № 2023-6 від 31.05.2023 до контракту№ FT/15 від 05.12.2022;
у залізничній накладній № 05803 від 17.11.2023 зазначено код 99200000, в сертифікаті про походження товару № 23С3707А0347/00230 від 18.09.2023 зазначено коди 870192, 870899, в митній декларації UA40307/2023/005461 від 23.11.2023 задекларовано коди 8701921080, 8484100090, 7318220090, 8302300090, 8483908990; 7009100090, 8536419090, 8483602000, 8536501190.
Враховуючи викладене, посилаючись на те, що  документально не підтверджено числові значення складових митної вартості товару №2, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість, відповідач в межах повноважень, визначених ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, направив уповноваженій особі декларанта вимогу про надання додаткових документів, в якій просив відповідно до ч.2 ст.53 МК України надати документи:
за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України - надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці додатково надані: виписки банку № б/н від 09.08.2023, 03.09.2023, 01.10.2023; комерційна пропозиція № б/н від 17.05.2023; прайс-лист № б/н від 17.05.2023.
Листом № 124 від 23.11.2023 позивач повідомив митницю, що інші додаткові документи у 10-денний термін надаватись не будуть у зв`язку з чим просив здійснити митне оформлення за наявними документами.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA403070/2023/000242/1 від 24.11.2023, відповідно до якого митна вартість товару визначена на підставі угоди щодо ідентичних товарів, митне оформлення яких було проведено раніше, згідно ст.59 Митного кодексу. 
За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визначеної митним органом фактурної вартості товарів на рівні 8480,00 USD/шт., згідно ЕМД UA504170/2023/2105, UA504170/2023/2106 від 28.06.2023 (Товар - Трактори колісні для с/г робіт: Трактор FT454SC. Робочий об`єм циліндрів – 2977 см3. Потужність двигуна - 33,1 кВт. Виробник: Shandong LOVOL. Торговельна марка LOVOL, Країна виробництва: CN) та додаванням витрат на транспортування згідно поданої МД№23UA403070005461U4 від 23.11.2023 товару №2 на рівні 8998,09 USD/шт.
Як зазначено митницею у графі  33 рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.
У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.
Не погодившись з означеним рішенням митниці про коригування митної вартості № UA403070/2023/000242/1 від 24.11.2023, позивач звернувся з цим позовом до суду.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ст.53 Митного кодексу України У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.
За правилами ч.6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Виходячи з аналізу наведених норм, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Отже, суть повноважень митного органу щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів полягає у перевірці правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які зазначені у документах, що відповідно до статті 53 Митного кодексу України підтверджують цю митну вартість.
Тобто виявлені митним органом розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 Митного кодексу України).
Згідно з пп.1-4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 Митного кодексу України.
Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
В спірному випадку підставою для коригування заявленої митної вартості товарів  стала встановлена  невідповідність задекларованого позивачем рівня митної вартості товарів відомостям щодо рівня митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, а також відсутність у поданих до митного оформлення документів всіх необхідних даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та наявність розбіжностей в поданих до митного оформлення документах.
За визначенням, наведеним у статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 Митного кодексу України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.
Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
Відповідно до ч.1 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України).
10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України №250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).
Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.
Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Отже, митний орган наділений повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності законодавчо встановлених обмежень для визначення митної вартості за ціною договору.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації (постанова Верховного Суду від 02.06.2015 у справі 21-498а15).
Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вбачається, що доводи, зазначені відповідачем в рішенні, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в поданих декларантом документах відсутні розбіжності або явні ознаки підробки, факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, виходив з того, що подані позивачем документи в повній мірі давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту).
Надаючи оцінку обставинам, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.
Стосовно зауважень митного органу з приводу змісту та оформлення прайс-листа від 17.05.2023 та комерційної пропозиції від 17.05.2023 суд першої інстанції правильно зазначив, що з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).
Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми комерційної пропозиції та прайс-листа. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист (комерційна пропозиція) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.
Прайс -лист та комерційна пропозиція не є основними документами, які згідно ч.2 ст.53 МК України декларант зобов`язаний надати для підтвердження заявленої митної вартості, а тому митниця, маючи у розпорядженні весь пакет комерційних та товаросупровідних документів, мала змогу і без прайс- листа та комерційної пропозиції здійснити контроль та перевірку числових показників митної вартості товарів.
Наявність чи відсутність у прайс-листі/комерційній пропозиції певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, умов оплати, торгової марки чи технічних характеристик товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Стосовно посилання  відповідача на те, що платіжними документами не підтверджуються умови 100% передоплати відповідно до умов п.6 специфікації (додатку) № 2023-6 від 31.05.2023 до контракту №  FT/15 від 05.12.2022, суд апеляційної інстанції, з огляду на приписи п.3 – 5 ч.2 ст.53 МК України, вважає за необхідне зазначити, що митний орган в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не навів обґрунтованих доводів, яким чином вказані ним обставини впливають на правильність визначення митної вартості товару №2, враховуючи, що разом з  митною декларацією МД № 23UA403070005461U4 від  23.11.2023 для митного оформлення товару декларантом були подані  інвойс №FT2023-6 від 25.08.2023, платіжні інструкції № 183 від 07.07.2023, № 283 від 23.08.2023, № 340 від 20.09.2023. Окрім того, додатково на вимогу митного органу надані виписки банку № б/н від 09.08.2023, 03.09.2023, 01.10.2023.
Також суд встановив, що задекларована позивачем митна (фактурна) вартість товару підтверджується вказаним вище інвойсом №FT2023-6 від 25.08.2023. Докази зміни ціни товару, укладення сторонами зовнішньоекономічного контракту № FT/15 від 05.12.2022 додаткової угоди в матеріалах справи відсутні, сторонами не надані. 
З приводу посилання відповідача на те, що у залізничній накладній від 17.11.2023 зазначено код товару 99200000; в сертифікаті про походження товару зазначено коди 870192, 870899, в митній декларації від 23.11.2023 вказано коди 8701921080, 8484100090, 7318220090, 8302300090, 8483908990; 7009100090, 8536419090, 8483602000, 8536501190, то суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідач не надав суду належним та допустимих доказів, яким чином вказані обставини впливають або могли вплинути на визначення митної вартості товарів.
Застосовуючи висновки в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №810/2784/18, суд апеляційної інстанції зауважує, що митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.
Відповідно, рішення митного органу  не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції з`ясував, що подані митному органу документи містили достатню інформацію щодо митної вартості товару і не мали будь-яких розбіжностей, що давало митному органу можливість перевірити числові значення заявленої митної вартості товару.
Обставини, на які в даному випадку послався відповідач, не спростовують правильність визначення митної вартості отриманого позивачем товару, тому є правильним висновок суду першої інстанції, що рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/000242/1 від 24.11.2023 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі №160/4584/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко