ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/2822/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/285/25	Головуючий у 1-й інстанції Гуляєва Г.М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.
за участю секретаря: Дороженка Р.Г.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В. Висоцького на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 28 травня 2024 року по справі за позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Північно-східного міжрегіонального Управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В. Висоцького до Харківської районної державної адміністрації (Харківської районної військової адміністрації), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Дергачівської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру, 

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі ДА лісових ресурсів України, Північно-східного міжрегіонального Управління лісового та мисливського господарства, ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В. Висоцького, звернувся до суду з позовом до Харківської РДА (на даний час Харківської РВА), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Дергачівської РДА, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки і скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру.
Вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Дергачівської РДА №752 від 06.08.2010р. ОСОБА_3 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,7 га. за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, без зміни цільового призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району, для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства.
Розпорядженням №916 від 23.09.2010р. було передано у власність ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ №101851 про передачу у власність земельної ділянки (кадастровий номер 6322057600:02:000:0826), який 05.10.2010 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011069300274.
Разом з цим, передана у власність ОСОБА_3 вищевказана земельна ділянка, відноситься до земель лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні ДП (Дергачівське лісництво, квартал 362).
Факт протиправного вилучення земель лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб було встановлено у ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 - начальника управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області.
Під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 24.06.2015 по справі №619/2203/14-к встановлено, що неналежно виконуючи службові обов`язки через несумлінне ставлення до них начальник територіального підрозділу управління Держкомзему, допускаючи, що вказана в розпорядженні Дергачівської райдержадміністрації земельна ділянка знаходиться в межах лісового фонду ДП, склала висновок управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області №10/0125 від 09.08.2010 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,7 га, за рахунок земель запасу для ведення особистого селянського господарства, в який внесла завідомо неправдиві відомості щодо категорії вказаної земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення.
На підставі вказаного висновку, розпорядженням голови Дергачівської РДА і була передана ОСОБА_3 безоплатно у власність спірна земельна ділянка, вартість якої становить 194512 грн. та яка має бути повернута державі.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28 травня 2024 року у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Північно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" Українського ордена "Знак пошани" науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім.Г.В. Висоцького до Харківської районної державної адміністрації (Харківської районної військової адміністрації) до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Дергачівської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру - відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд, на підставі наявних в матеріалах справи доказів дійшов висновку про недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовував заявлені вимоги, а саме факту віднесення спірної земельної ділянки, переданою відповідачу ОСОБА_3 до земель лісогосподарського призначення та до земель, що перебувають у користуванні ДП «Харківська лісова науково дослідна станція».
Не погоджуючись з даним рішенням суду, директор Державного агентства лісових ресурсів України, Північно-східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" Українського ордена "Знак пошани" науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В. Висоцького – А. Мостепанюк оскаржив його в апеляційному порядку.
В своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставам справи, просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Вказує, що оспорювана земельна ділянка з кадастровим номером №6322057600:02:000:0826 відноситься до земель лісогосподарського призначення, вибула з власності держави незаконно, без її вилучення в установленому законом порядку, без погодження меж та зміни її цільового призначення.
Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції помилково ототожнена спірна земельна ділянка та земельна ділянка, що виділена згідно розпорядження Дергачівської РДА №1312 від 12.12.2007 року з лісового фонду, який знаходиться у постійному користування ДП «Харківська ЛНДС» (колишнього Данилівського дослідного держліспгоспу) згідно наявних матеріалів лісовпорядкування, кв. 362 Дергачівського лісництва, вилучено 3,01 га із земель лісового фонду із зміною цільового призначення та передано до земель запасу. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер №6322057600:02:000:0059.
Таким чином, земельна ділянка із присвоєним кадастровим номером 6322057600:02:0000826 та №6322057600:02:000:0059 є різними об`єктами цивільних прав у відповідності до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України. 
Звертає увагу, що розпорядження Дергачівської РДА №1312 від 12.12.2007 року з користування Данилівського держлісгоспу було вилучено земельну ділянку, площею 3,010 га, шляхом переведення її до земель запасу. У подальшому частина зазначеної земельної ділянки була відчужена ТОВ «Право-Консул Україна» з подальшим присвоєнням кадастрового номеру 6322057600:02:0000826.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, розпорядженням Дергачівської РДА Харківської області від 06 серпня 2010 року № 752 ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,7000 га за рахунок земель запасу державної власності із категорії земель сільськогосподарського призначення, без зміни цільового призначення, розташованої на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею у власність.
В подальшому ФОП ОСОБА_6 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Зазначений проект землеустрою отримав технічне завдання на виконання робіт по складенню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №10/0438 від 09.08.2010.
Акт погодження меж земельної ділянки від 07.08.2010 було погоджено ОСОБА_5 , Дергачівською РДА, розробником проекту землеустрою ФОП ОСОБА_6 , а також Данилівським Держліспгоспом.
Вказаний проект землеустрою було погоджено висновком Дергачівської СЕС №35 від 16.08.2010, висновком Управління охорони навколишнього середовища в Харківській області №05-23-2291 від 12.08.2010, висновком Управління культури і туризму Харківської ОДА від 10.08.2010 №782, висновком Управління Держкомзему у Дергачівському районі від 09.08.2010 №10/0125.
Згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія АБИ №835935, 21 вересня 2010 року земельній ділянці площею 1,7 га було присвоєно кадастровий номер 6322057600:02:0000826.
Розпорядженням Дергачівської РДА Харківської області від 23 вересня 2010 року №916 передано ОСОБА_5  безоплатно у власність  земельну ділянку площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, без зміни цільового призначення, на території Солоницівської селищної ради, за межами населеного пункту.
На підставі вищевказаного розпорядження земельну ділянку було передано у власність та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 101851, зареєстрований 05.10.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011069300274.
15 жовтня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. за реєстровим № 2616, ОСОБА_5 передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв у власність земельну ділянку площею 1,700 га, розташовану на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, для ведення особистого селянського господарства, без зміни її цільового призначення.
Вважаючи, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення та вибула з власності держави в особі Данилівського дослідного державного лісгоспу, найменування якого змінено на ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», незаконно, без погодження меж та зміни цільового призначення, заступником прокурора Харківської області, з метою захисту інтересів держави було подано позов.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна земельна ділянка не відносилась та не відноситься до земель лісогосподарського призначення та до земель, що перебувають у користуванні ДП «Харківська лісова науково дослідна станція», що свідчить про відсутність порушення її права та відсутність підстав для задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України (в редакції на час звернення до суду) кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Земельні відносини, що виникають при використанні лісів, як зазначено в ч. 2 ст. 33 ЗК України, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
Статтями 19, 20 ЗК України передбачено, що за основним цільовим призначенням землі поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення. Віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до ст. 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.
Згідно зі статтею 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.
Відповідно до статей 56, 57 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 га у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни, юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.
Землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які поширюється особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність.
Водночас у частині другій статті 5 ЛК України передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства. Відтак застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення має базуватися на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не інакше.
Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин мають визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду.
Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 ЛК України полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням.
Згідно ч. 2 ст. 149 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Відповідно до норм статей 181-184, 202-204 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, законів України від 07 липня 2011 року № 3613-У1 «Про Державний земельний кадастр» та від 22 травня 2003 року № 858-1У «Про землеустрій» дані державного земельного кадастру це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.
Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісовпорядними підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема за змістом пункту 1.1. Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.
Отже системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку, що при вирішенні питання про перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 Прикінцевих положень ЛК України.
Таким чином, якщо державне лісогосподарське підприємство не оформило державний акт на право постійного користування землями лісогосподарського призначення, якими фактично користується, то документами, що посвідчують таке право є планово картографічні матеріали лісовпорядкування, зокрема планшети лісовпорядкування (плани лісонасаджень).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, спір щодо незаконного вилучення переданої ОСОБА_5 земельної ділянки триває протягом тривалого часу.
Так, в провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебувала справа за позовом ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6322057600:02:000:0826.
Рішення суду про відмову в задоволенні первісного позову, залишене без змін судом апеляційної інстанції було скасовано постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року та направлено справу в частині вирішення позову ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» на новий розгляд до суду першої інстанції.
В своєму рішенні, касаційний суд зазначив, що суди не дали оцінки доказам в їх сукупності та не надали оцінки акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства від 17 січня 2014 року, згідно якого спірна земельна ділянка належала до земель лісового господарства.
За результатами направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, Дергачівським районним судом Харківської області постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». 
Ухвала сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.
Як в зазначеній справі, так і в даній справі збігаються предмет позову та його правове обґрунтування. 
Так, на підтвердження перебування спірної земельної ділянки в користуванні державного підприємства, позивач, в тому числі, посилався на акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 27 січня 2014 року № 200-648 та на технічний звіт визначення координат кутів зовнішньої межі по відношенню до земельної ділянки лісового фонду кв. 362 Дергачівського лісництва ДП на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району, виконаний Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс»( т.1, а.с.18-35).
Згідно вказаного акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 17 січня 2014 року № 200-648 (далі Акт), яку було проведено інспектором сільського господарства в Харківській області Майбородою О.М. на підставі листа ДП «Харківська Державна лісовпорядна експедиція» від 23.06.2014 №26, встановлено, що належна гр. ОСОБА_5 земельна ділянка знаходиться на території Дергачівського дослідного держлісгоспу в кварталі № НОМЕР_1 . 
Аналізуючи вказаний письмовий доказ необхідно дійти висновку, що при здійсненні перевірки державним інспектором взято до уваги лише лист ДП «Харківська Державна лісовпорядна експедиція» від 23.06.2014 №26, яким він і обґрунтував її результати. При цьому, інших доказів, які б підтверджували знаходження належної ОСОБА_5 земельної ділянки на території Дергачівського дослідного держлісгоспу в кварталі № НОМЕР_1 в акті не зазначено та з цього приводу іншої інформації ним не затребувалось і не оцінювалось. 
Вказаний акт складено та підписано одноособово інспектором Майбородою О.М. та не містить підписів осіб, які були присутні при перевірці чи то представників юридичної чи фізичної особи, яка перевірялася. Відомості щодо отримання копії акту також в ньому не зазначені. 
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
В даному випадку, предметом доказування є доведення позивачем обставин щодо віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення та перебування їх у постійному користуванні ДП (Дергачівське лісництво, квартал 362), в інтересах якого прокурором пред`явлено позов. 

Разом з цим, згідно листа ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 17 лютого 2014 року № 108, адресованого заступнику прокурора Харківської області, спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_5 за даними земельно-облікових матеріалів Дергачівського району не входила та не входить до земель лісового фонду, а межує з земельними ділянками лісового фонду кв. 362 Дергачівського лісництва (т.1, а.с.182).
Листом від 12 березня 2014 року № 05/1-1-14 Прокуратура Харківської області повідомила директора Данилівського дослідного держлісгоспу про те, що відповідно до інформації ДП «ХДЛЕ» земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_5 , не входила та не входить до земель лісового фонду, а межує із земельними ділянками кв. АДРЕСА_1 Дергачівського лісництва Данилівського дослідного держлісгоспу, у зв`язку з чим, підстави для вжиття заходів прокурорського реагування відсутні (т.1, а.с. 181).
Згідно листа Харківського державного проектно-вишукувального інституту агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» Державного агентства лісових ресурсів від 23 травня 2016 року, додатком до якого є графічні матеріали, земельна ділянка, кадастровий номер 6322057600:02:000:0826, межує з землями державного лісового фонду кв.362 Дергачівського лісництва, перетини відсутні.
З Технічного звіту визначення координат кутів зовнішньої межі сторонніх землекористувачів по відношенню до земельної ділянки кв.362 Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, вбачається, що 29.03.2016 до Харківського державного проектно-вишукувального інституту агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» Державного агентства лісових ресурсів з листом №83/01 звернулось ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція».
В своєму листі №83/01 від 29.03.2016 ДП «Харківська ЛНДС» зазначила, що згідно розпорядження Дергачівської РДА №1312 від 28.12.2007 з лісового фонду, який знаходиться у постійному користуванні ДП «Харківська ЛНДС» (бувшого Данилівського дослідного держліспгоспу) згідно наявних матеріалів лісовпорядкування, кв. 362 Дергачівського лісництва, вилучено 3,01 га із земель лісового фонду із зміною цільового призначення та переведено до земель запасу. Крім того, розпорядженням Дергачівської РДА №916 від 23.09.2010 в районі розташування кв. 362 Дергачівського лісництва, ОСОБА_5 із земель запасу виділено земельну ділянку, загальною площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства. Тому, у зв`язку з виробничою необхідністю, просило виконати роботи з визначення координат кутів зовнішньої межі земельної ділянки, загальною площею 3,01 га, а також земельної ділянки загальною площею 1,7 га по відношенню до земельної ділянки лісового фонду кв. 362 Дергачівського лісництва, який знаходиться у постійному користуванні ДП «Харківська ЛНДС» (т.1,а.с.21).
Тобто, у своєму листі ДП «Харківська ЛНДС» зазначило, що земельна ділянка ОСОБА_5 , загальною площею 1,7 га, була виділена із земель запасу, а не лісового фонду, в районі розташування кв. 362 Дергачівського лісництва.
У пояснювальній записці до Технічного звіту вказано, що для використання робіт були використані матеріали геодезичної зйомки Харківської державної лісовпорядної експедиції 1990 року, міри ліній і румби. В результаті перерахунку були отримані координати поворотних точок СК63, що дозволило зробити в єдиній системі співставлення меж лісового масиву та земельних ділянок 3,01 га та 1,7 га згідно державних актів. Також, було використано геодезичну зйомку меж територій, яку фактично займають ділянки по існуючій огорожі (т.1, а.с.20).
Згідно висновків, викладених у зазначеній пояснювальній записці:
- земельні ділянки загальною площею 4,71 га, згідно з державним актом, в тому числі ОСОБА_5 площею 1,7 та ТОВ «Право Консул Україна» площею 3,01 га, в межах лісового фонду, який знаходиться в постійному користуванні ДП «Харківська ЛНДС» відповідно складають 1,4587 га та 1,6472 га;
- при цьому загальна площа сторонніх землекористувачів в межах земельної ділянки, яка відповідно до матеріалів землевпорядкування (кв. АДРЕСА_1 ) знаходиться в постійному користуванні ДП «Харківська ЛНДС» становить 3,1058 га;
- за результатами геодезичної зйомки за фактичним розташуванням земельних ділянок встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_5 та ТОВ «Право Консул Україна» в межах кварталу 362 займають площу 2,9068 га.
З Технічного звіту, який було складено у 2016 році, вбачається, що співставлення меж лісового масиву та земельних ділянок 3,01 га та 1,7 га було здійснено станом на 2016 рік згідно державних актів на земельні ділянки, містить невідповідність розміру земельної ділянки, належної ОСОБА_5 (1,7 га) та розміру земельної ділянки, зазначеної у пояснювальній записці, як такої, що знаходиться в межах лісового фонду (1,4587 га), а також не містить висновку щодо того, чи належала до земель лісового фонду спірна земельна ділянка, загальною площею 1,7 га, виділена та передана у власність ОСОБА_5 . Сам по собі факт перетину меж земельних ділянок лісового фонду та спірної земельної ділянки ОСОБА_5 , площею 1,7 га, ще не свідчить про належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду.
З долученого до матеріалів справи висновку судової земельно-технічної експертизи з питань землеустрою №10734 від 14.11.2016 проведеної ХНДІСЕ ім. Засл. проф. Бакаріуса в межах розгляду цивільної справи №619/2648/16-ц, було встановлено, що.
- на даний час, земельна ділянка кадастровий номер 6322057600:02:000:0826 площею 1,7 га, що розташована на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області не відноситься до земель лісогосподарського призначення;
- станом на 01.08.2010 року земельна ділянка за рахунок якої було сформовано зазначену вище земельну ділянку, до земель лісогосподарського призначення та до земель, що перебувають у користуванні ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» не відносилась;
- станом на 01.08.2010 року, перетини земельної ділянки з земельними ділянками ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», не установлені (т.1, а.с.186-194).
Під час розгляду справи, на замовлення директора підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса 25.07.2016 року було проведено експертне земельно-технічне дослідження,  згідно висновку №7491 якого, земельна ділянка ОСОБА_5 на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за розпорядженнями Дергачівської РДА від 06.08.2010 №752, від 23.09.2010 №916 за цільовим призначенням віднесена до земель сільськогосподарського призначена, та вірогідно, станом на 01.01.2008 не відноситься до земель лісового фонду (т.2, а.с. 137-142).
В подальшому, з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, за клопотаннями сторін, ухвалою суду від 08.11.2018 було призначено судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. Засл. проф. Бакаріуса.
Згідно висновку експерта №26376 від 18.12.2020 за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою у даній цивільній справі:
- земельна ділянка, кадастровий номер 6322057600:02:000:0826, площею 1,7 га, що розташована на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області не відноситься до земель лісогосподарського призначення;
- станом на 01.08.2010 року земельна ділянка, за рахунок якої сформовано земельну ділянку кадастровий номер 6322057600:02:000:0826, площею 1,7 га, що розташована на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, до земель лісогосподарського призначення та до земель, що перебувають у користуванні ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» не відносилась;
- перетину земельної ділянки кадастровий номер 6322057600:02:000:0826 з земельними ділянками ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», не було та на теперішній час перетини відсутні ( т.3, а.с.125-133).
В дослідницькій частині експертом зазначено, що планово-картографічні матеріали 1990 року не містять геодезичної інформації та каталоги координат межі ур. Солоницівка (кв. 362), яка саме фактично межує з земельною ділянкою кадастровий номер 6322057600:02:000:0826. 
У зв`язку з тим, що у 2007 році була зміна площ земельних ділянок ДП «Харківська ЛНДС» (в результаті вилучення із користування у Данилівського дослідного держліспгоспу земельної ділянки площею 3,010 га та передачі її ТОВ «Право-Консул Україна») Інститутом ДП «Харківдіпроагроліс» лише у 2016 році проведені роботи та складено Технічний звіт визначення координат кутів зовнішньої межі сторонніх землекористувачів по відношенню до земельної ділянки кв. АДРЕСА_1 Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. 
За результатами роботи представлено співставлення межі земельної ділянки кв. АДРЕСА_1 , в т.ч. з межами земельної ділянки кадастровий номер 6322057600:02:000:0826. В результаті цих робіт перетинів вищевказаної земельної ділянки з земельними ділянками ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція станом на 01.08.2010 не виявлено.
Вищезазначені висновки проведених по справі експертиз є належними та допустимими доказами, оскільки стосуються предмета доказування, та не доводять факту віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення та її перебування в постійному користуванні державного підприємства Дергачівське лісництво, 
Зважаючи на недоведеність позивачем факту віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення, суд визнав правомірним набуття ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку площею 1,7 га сільськогосподарського призначення. 

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Так, твердження апелянта про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6322057600:02:000:0826 відноситься до земель лісогосподарського призначення, вибула з власності держави незаконно, без її вилучення в установленому законом порядку, без погодження між та зміни цільового призначення - не грунтуються на зібраних по справі доказах, яким суд першої інстанції дав вірну правову оцінку. 
В оскаржуваних прокурором розпорядженнях Дергачівської РДА, було зазначено про виділення земельної ділянки площею 1,7 га за рахунок земель запасу із категорії земель сільськогосподарського призначення, що в подальшому було підтверджено висновками експертиз та досліджень.
Доказів протилежного апелянтом не надано.
Крім того, судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що попередньо надані на ім`я директора Данилівського дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА ім. Г.М. Висоцького відповіді прокуратури Харківської області містили інформацію про те, що земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_5 не входила та не входить до земель лісового фонду, а межує із земельними ділянками кварталу 362 Дергачівського лісництва, шо виключає застосування прокурором заходів процесуального реагування. 
Крім того, з акту погодження меж виділеної ОСОБА_5 земельної ділянки від 07.08.2010 вбачається, що останній також був погоджений з Данилівським Держліспгоспом, який з цього приводу жодних застережень щодо віднесення земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення не висловлював та підписав вказаний акт. 
       Посилання на протиправність розпорядження Дергачівської РДА №1312 від 28.12.2007, на підставі якого була вилучена земельна ділянка держлісгоспу з переведенням її до земель запасу, яка була відчужена ТОВ «Право-Консул Україна» не береться судом до уваги, оскільки вказане розпорядження не є предметом спору та на нього не посилався позивач в своїй правових обґрунтуваннях 
Зважаючи на недоведеність під час розгляду справи в суді як першої, так і апеляційної інстанції віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення та незаконності її набуття в 2010 р. ОСОБА_5 , колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В. Висоцького залишити без задоволення.
Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 28 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин