П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/17242/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
13 травня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Сапальової Т.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Довганюк В.В., 
представника позивача Мельника О.Д.,
представників відповідача Зозулі В.П., Павлюк Л.О.  
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛЛТЕКС" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
у листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛЛТЕКС" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просили: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "ВЗ" №00/14175/0703, прийняте Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 27.05.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки не відповідають дійсності, вважає, що ним не було допущено порушень податкового законодавства під час здійснення господарської діяльності. Вказав, що єдиною підставою для твердження відповідача про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за лютий 2024 року та відсутність права на відшкодування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку стало перевищення митної вартості імпортованих позивачем товарів над їх фактурною вартістю у значних розмірах.
Зазначив, що така обставина не може бути підставою для відмови позивачу у відшкодуванні суми від`ємного значення податку на додану вартість, оскільки право на бюджетне відшкодування обмежується податковим законодавством виключно фактом сплати суми податку на додану вартість у попередніх і звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до бюджету та строком давності. При цьому, законодавець не пов`язує відшкодування суми від`ємного значення податку на додану вартість із вартістю реалізації платником товарів, в т.ч. коли вартість реалізації перевищує митну вартості імпортованих товарів.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення  Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "В" від 27.05.2024 №00/14175/0703.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛЛТЕКС" судовий збір у розмірі 24 195 (двадцять чотири тисячі сто дев`яносто п`ять) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі, у межах повноважень контролюючого органу та у спосіб, що передбачений чинним податковим законодавством України, із врахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому підстави для  його скасування - відсутні.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року розгляду справи призначено у відкритому судову засіданні.
05 травня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛЛТЕКС" надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник позивача просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 р. у справі №560/17242/24, - без змін.
В судовому засіданні представник Головного управління ДПС у Хмельницькій області підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Представник позивача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року залишити без змін.
Заслухавши представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛЛТЕКС" 19.03.2024 подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2024 року, разом з цим подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4).
До бюджетного відшкодування позивачем було заявлено 1 613 000,00 грн, сума сформована за рахунок від`ємного значення, що виникло у квітні 2023 року на суму 465360,00 грн, у жовтні 2023 року на суму 435956,00 грн, у листопаді 2023 року на суму 268239,00 грн та у грудні 2023 року на суму 443445, 00 грн.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 18.04.2024  №1606-П (зі змінами), виданого на підставі пп.191.1.6 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1, п.78.4 ст.78, з урахуванням пп. 69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Галлтекс", щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість №9063655921 від 19.03.2024 з врахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 23.04.2024 №9103171246 (далі - декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За результатами перевірки складено акт від 09.05.2024 №12744/22-01-07-03/44827340 та встановлено порушення:
- п.44.1, с. 44, абз. "б" п.200.4, п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року №159/28289, із змінами і доповненнями (далі - Порядок №21) ТОВ "Галлтекс" не має права на отримання бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) задекларованого у декларації з ПДВ за лютий 2024 року в сумі 1613000 грн.
- п.44.1 ст.44, абз. "в" п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, пункту 5 розділу V Порядку №21, ТОВ "Галлтекс" за лютий 2024 року занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на суму 1612699 грн.
- в порушення вимог Порядку №21, ТОВ "Галлтекс" невірно заповнено додаток 2 "Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" за лютий 2024 року.
Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області за наслідками перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В3" від 27.05.2024 №00/14175/0703, яким відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2024 року на суму 1613000 грн.
Позивач не погоджуючись з висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Зі змісту акта перевірки встановлено, що згідно з поданою позивачем податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2024 року та додатками до неї (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 23.04.2024 №9103171246) позивачем задекларовано суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за лютий 2024 року в розмірі 1 613 000,00 грн, який сформованого за рахунок від`ємного значення, яке виникло у квітні 2023 року на суму 465360,00 грн, у жовтні 2023 року на суму 435956,00 грн, у листопаді 2023 року на суму 268239,00 грн та у грудні 2023 року на суму 443445,00 грн.
За результатами  аналізу рахунку  28 "Товари на складі" встановлено, що станом на 25.04.2024 залишки товарів, які було імпортовано в періодах, що відображені платником в додатку 3 "Розрахунок бюджетного відшкодування" до податкової декларації з ПДВ за лютий 2024 року, реалізовані у повному обсязі.
Імпортовані товари за квітень, жовтень, листопад та грудень 2023 року станом на 25.04.2024 реалізовані та при визначенні різниці між податковим зобов`язанням від їх реалізації та сформованим податковим кредитом при  їх придбанні (імпорті) у позивача не виникає від`ємного значення з ПДВ. Тобто, по операціях з імпорту  товарів  за  квітень 2023 року в сумі ПДВ 465360,00 грн, за жовтень 2023 року в сумі 435956,00 грн, за листопад 2023 року в сумі ПДВ 268239,00 грн та за грудень 2023 року в сумі ПДВ 443445,00 грн відсутня сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню.
Враховуючи наведене, внаслідок порушення позивачем п.44.1, с.44 абз. "б" п.200.4, п.200.7, ст.200 ПК України та Порядку №21 позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1. декларації), задекларованого у декларації з ПДВ за лютий 2023 року в сумі 1 613 000,00 грн.
Також в акті перевірки вказано, що чинниками виникнення у позивача  від`ємного значення з  податку на додану вартість є:
- квітень 2023 року: обставини, встановлені посадовими особами  Головного управлінням ДПС під час перевірки, результати якої наведено в акті "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Галлтекс" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету" №10693/22-01-07-03/44827340 від 06.10.2023;
- жовтень 2023 року: обставини, встановлені посадовими особами  Головного управлінням ДПС під час перевірки, результати якої наведено в акті "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Галлтекс" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету" №793/22-01-0703/44827340 від 17.01.2024;
- листопад - грудень 2023 року:  відповідно до показників поданих позивачем  декларацій з податку на додану вартість (рядки: 9,10.1 та 11.1) сума податку на додану вартість мала від`ємне значення, яке виникло внаслідок перевищення митної вартості імпортованих позивачем товарів над їх фактурною вартістю у значних розмірах.
Оприбуткування імпортованого позивачем товару здійснювалося за фактурною вартістю, нарахування податку на додану вартість, яке сплачувалося митним органам, здійснювалося на митну вартість, яка значно вища за фактурну. При реалізації товару та відповідно нарахування податкових зобов`язань з ПДВ, розмір торгівельної націнки та ціна товару формуються, враховуючи фактурну вартість, тому податковий кредит перевищує податкові зобов`язання.
Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже, утворилася значна різниця між митною та фактурною (договірною) вартістю товарів у період, за який проводилася перевірка.
Крім того, в акті перевірки зазначено, що ТОВ "ЛАМАН ШИПІНГ" - контрагентом позивача, податкову накладну №418 від 13.12.2023 на загальну суму 88804,00 грн, у т.ч. ПДВ 300,67 грн, складено з порушенням  вимог п.187.1 ст.187, п.201.1, п.201.7 ст.201 ПК України, а тому у позивача відсутнє право на формування податкового кредиту  в сумі  300,67 грн по неналежно складеній та зареєстрованій податковій накладній, отже позивачем завищено податковий кредит  за грудень 2023 року на суму 301 грн.
Відносно зазначених у акті перевірки, показників від`ємного значення  податку на додану вартість за листопад  -  грудень  2023  року  в  сумах,  відповідно, 268239,00  грн  та  443445,00 грн, то, як зазначається в акті перевірки, такі від`ємні значення утворилися внаслідок віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених під час митного оформлення імпортованих позивачем товарів, вказаних у митних деклараціях, наведених у Реєстрі митних декларацій, які складалися позивачем під час митного оформлення товарів у митному режимі імпорт за період з 01.11.2023 по 29.02.2024.
Вказані у додатку №1 до акту перевірки митні декларації було складено позивачем під час митного оформлення імпортованих в Україну товарів за  зовнішньоекономічними операціями з компаніями АWAIS TEXTILE MILLS PRIVATE LIMITED (Пакистан) та DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD (Пакистан).
Ввезення товару на митну територію України відбувалось на підставі митних декларацій від 28.11.2023 та від 18.12.2023 відповідно, товар був реалізований на території України.
Величина від`ємного значення податку на додану вартість за листопад 2023 року та грудень 2023 року в сумі 268239,00 грн та 443637,00 грн, яке виникло внаслідок віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої під час митного оформлення імпортованих позивачем товарів, вказаних у митних деклараціях було зазначено позивачем у  довідках про суму  від`ємного значеннязвітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового  кредиту наступного звітного (податкового) періоду (додаток 2 до Податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад 2023 року від 19.12.2023 та грудень 2023 року від 19.01.2024).
Визначаючись щодо обставин формування показників від`ємного значення  податку на додану вартість за квітень 2023 року в сумі 976239,00 грн, то колегія суддів зазначає таке.
Оприбуткування імпортованого позивачем товару здійснювалося за фактурною вартістю, нарахування податку на додану вартість, яке сплачувалося митним органам, здійснювалося  на митну вартість, яка значно вища за фактурну. При реалізації товару та відповідно  нарахування податкових зобов`язань з ПДВ, розмір торгівельної націнки та ціна товару формуються, враховуючи фактурну вартість, тому податковий кредит перевищує податкові зобов`язання.
Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, базою оподаткування для товарів, основних фондів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті та включаються до ціни таких товарів, основних фондів.
Відповідно, платник податку відносить до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені у зв`язку з імпортом товарів, основних фондів, виходячи з їх митної вартості. У разі ввезення на митну територію України документом,  що посвідчує право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість (п.201.12 ст.201 ПК України).
За наведених вище причин утворилася значна різниця між митною та фактурною (договірною) вартістю товарів у період, за який проводилася перевірка.
Що стосується зазначених у акті від 06.10.2023 показників від`ємних значень  податку на додану вартість за грудень 2022 року - липень 2024 року, то такі від`ємні значення утворилися внаслідок віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених під час митного оформлення імпортованих позивачем товарів, вказаних у митних деклараціях, складених позивачем під час митного оформлення імпортованих в Україну товарів за   зовнішньоекономічними операціями з компаніями SEFERI TEXSTIL ITHALAT IHRACAT SAN TIC. LTD. STI (Туреччина), АWAIS TEXTILE MILLS PRIVATE LIMITED (Пакистан) та CHANGXING YARU TEXTILE TRADE CO., LTD (Китай).
Ввезення товару на митну територію України відбувалось на підставі митних декларацій від 08.12.2023, 28.12.2023, 12.01.2023, 24.03.2023, 10.04.2023 та 07.07.2023 відповідно, товар був реалізований на території України.
Величина податку на додану вартість в сумі  913098,00 грн, сплаченого у грудні 2022 року, 998900,71 грн, сплаченого у січні 2023 року, 992343,38 грн, сплаченого у березні 2023 року, 969957,69 грн, сплаченого у квітні 2023 року, було віднесено позивачем до податкового кредиту та включено до податкових декларацій з податку на додану вартість за грудень 2022 року, за січень 2023 року, за березень 2023 року, за квітень 2023 року.
Необхідно також зауважити, що до податкового кредиту, зазначеного у податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2023 року позивачем було включено до податкового  кредиту лише частину податку на додану вартість, сплаченого у липні 2023 року під час митного оформлення мпортованих позивачем товарів в сумі 449573,00 грн. Часткове включення позивачем сплаченого податку до податкового кредиту  відбулося з огляду на те, що на підставі прийнятого Хмельницькою митницею 07.07.2023 рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2023/000154/2 митну вартість задекларованого позивачем  товару було скориговано (збільшено) з 58249,40 доларів США (2 225 606,74 грн) до 83554,74 доларів США (4 517 940,00 грн), що, відповідно мало наслідком збільшенні суми податку на додану вартість, яка мала бути сплачена позивачем під час митного оформлення товару, зазначеного у митній декларації від 07.07.2023.
Однак, вказане рішення Хмельницької митниці оскаржено позивачем до адміністративного  суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.03.2024 у справі №560/20002/23, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 залишено без змін, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛЛТЕКС" задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів від 07.07.2023 №UA400000/2023/000154/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.07.2023 №UА400040/2023/000535.
Також в акті перевірки вказано, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2.1 декларації) не встановлено порушення податкового законодавства.
Згідно з поданою позивачем податковою декларацією з ПДВ за липень  2023 року  та додатками до неї платником задекларовано  суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) у сумі 140165 грн, сформованого за рахунок від`ємного значення, яке виникло у березні 2023 року в сумі 140165 грн.
За результатами перевірки підтверджено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2023 року у розмірі 140165 грн.  
Визначаючись щодо обставин формування показників від`ємного значення податку на додану вартість за жовтень 2023 року в сумі 461930,00 грн, то колегія суддів зазначає наступне.
Оприбуткування імпортованого позивачем товару здійснювалося за фактурною вартістю, нарахування податку на додану вартість, яке сплачувалося митним органам, здійснювалося  на митну вартість, яка значно вища за фактурну. При реалізації товару та відповідно нарахування податкових зобов`язань з ПДВ, розмір торгівельної націнки та ціна товару формуються, враховуючи фактурну вартість, тому податковий кредит перевищує податкові зобов`язання.
Щодо вказаних в акті від 17.01.2023 показників від`ємних значень  податку на додану вартість за вересень-жовтень 2023 року, то, як зазначається в акті від 17.01.2023, такі від`ємні значення утворилися внаслідок віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених під час митного оформлення імпортованих позивачем товарів, вказаних у митних деклараціях, наведених у Реєстрі імпортних  митних декларацій ТОВ "Галлтекс" за період  01.09.2023 по 31.10.2023.
Митні декларації було складено позивачем під час митного оформлення імпортованих в Україну товарів за зовнішньоекономічними операціями позивача з компанією CHANGXING YARU TEXTILE TRADE CO. LTD та компанією АWAIS TEXTILE LLS PRIVATE LIMITED.
Товари, ввезення яких на митну територію України відбувалося  на підставі митних декларацій від 05.09.2023 та 24.10.2023, були реалізовані позивачем на території України.
Необхідно також зауважити, що до податкового кредиту, зазначеного у податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року позивачем було включено до податкового кредиту лише частину податку на додану вартість, сплаченого у вересні 2023 року під час митного оформлення імпортованих позивачем товарів, вказаних у митній декларації  від 05.09.2023 в сумі 454566,00 грн. Часткове включення позивачем сплаченого податку до податкового кредиту  відбулося з огляду на те, що на підставі прийнятого Хмельницькою митницею 04.09.2023 рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2023/000214/2 митну вартість задекларованого позивачем товару було скориговано (збільшено), що, відповідно, мало наслідком збільшенні суми податку на додану вартість, яка мала бути сплачена позивачем під час митного оформлення товару, зазначеного у митній декларації від 05.09.2023.
Однак, вказане рішення Хмельницької митниці було оскаржено позивачем до адміністративного суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2024, ухваленим у адміністративній справі №560/567/24 (набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду 03.09.2024),  вказане вище рішення про коригування митної вартості товарів було визнано протиправним і скасовано, що мало наслідком повернення  позивачу надміру сплаченого податку на додану вартість.    
Величину податку на додану вартість в сумі  976582,60 грн, сплаченого  у  жовтні  2023 року  під час митного оформлення імпортованих позивачем товарів, вказаних у митній декларації від 24.10.2023, було віднесено  позивачем до податкового кредиту та включено до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року від 20.11.2023.
Колегія суддів звертає увагу на обставини, які виявлено під час аналізу змісту вказаних вище актів, складених посадовими особами відповідача за результатами документальних позапланових виїзних перевірок позивача, а саме: від 06.10.2023 та від 17.01.2024. Так, дослідження змісту вказаних актів дозволяє стверджувати, що причиною виникнення у позивача від`ємного значення податку на додану вартість у всіх вказаних в актах податкових періодах є включення позивачем  до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених протягом таких звітних періодів у зв`язку із ввезенням  на митну територію України товарів та, як вказується в актах, перевищення митної вартості імпортованих позивачем товарів  над їх фактурною вартістю у значних розмірах.
Зазначені вище обставини, стали підставою для висновку про  відсутність у  позивача права  на отримання бюджетного  відшкодування, відповідно, за лютий 2024 року та жовтень 2023 року та відсутність права на відшкодування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку.
Водночас, ці ж самі обставини (перевищення митної вартості імпортованих позивачем  товарів  над їх фактурною вартістю у значних розмірах), які наведені в акті від 06.10.2023, стали підставою для протилежних висновків, а саме:
- відсутність порушень податкового законодавства під час перевірки достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню;
- підтвердження суми бюджетного відшкодування  податку на додану вартість за липень 2023 року у розмірі 140165 грн.  
Як зазначалося вище, на підставі  акту від 06.10.2023 позивачем було  отримано суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, вказану у цьому ж акті, в розмірі 140165,00 грн шляхом її перерахування на  банківський рахунок позивача 16.10.2023.
На підставі висновків, наведених посадовими особами відповідача в акті від 03.11.2023, позивачем було отримано ще одну суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість - 185000,00 грн шляхом її перерахування на банківський рахунок позивача, що підтверджується інформаційним повідомленням банку про зарахування коштів від 13.11.2023.    
Зміст акту від 03.11.2023 свідчить про те, що  причиною виникнення у позивача від`ємного значення податку на додану вартість  у  вказаному  в акті від 03.11.2023 податковому періоді також стало включення позивачем  до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у зв`язку із ввезенням товарів  на митну територію України.
Тобто, під час перевірки, за результатами якої було складено акт від 03.11.2023, посадовими особами Головного управлінням ДПС виявлено ті ж самі підстави формування від`ємного значення податку на додану вартість, однак, при цьому, висновки податкового органу щодо визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, є абсолютно протилежними.
Наведені вище обставини свідчать про очевидну непослідовність у підходах Головного управління ДПС у застосуванні норм податкового законодавства до ідентичних правовідносин, а також вибірковість у прийнятті рішень про відшкодування платнику від`ємного значення податку на додану вартість.
Також в акті перевірки вказано, що документальною перевіркою встановлено, що у квітні 2023 року, жовтні-грудні 2023 року сума податку на додану вартість, сплачена при імпорті товарів склала 1613300,00 грн. Вказану суму було включено позивачем до податкового кредиту, в т.ч. у декларації з ПДВ за квітень  2023 року в сумі 465360,00 грн, за жовтень  2023 року в сумі 435956,00 грн, за листопад 2023 року в сумі 268239,00 грн та за грудень 2023 року в сумі 443445,00 грн.
Отже, актом перевірки підтверджено право на формування позивачем податкового кредиту, відображеного у податковій декларації з податку на додану вартість  за квітень  2023 року, та наявність якого є підставою для формування від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на додану вартість та суми, заявленої позивачем до бюджетного відшкодування за податковою декларацією з ПДВ за квітень 2023 року.
Водночас, підставою для висновку про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування, за лютий 2024 року та відсутність права на відшкодування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку є перевищення митної вартості імпортованих позивачем  товарів  над їх фактурною вартістю у значних розмірах.  
Враховуючи ту обставину, що позивачем було сплачено податок на додану вартість  під час митного оформлення товарів, придбаних у постачальників-нерезидентів, які було імпортовано в Україну, показники від`ємного значення з цього податку було сформовано позивачем правомірно та, відповідно, правомірно заявлено зазначену вище  суму до бюджетного відшкодування.
За приписами п.201.12 ст.201 ПК України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.
Згідно з вимогами п.206.1 ст.206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування. Відповідно до п.206.2 цієї ж статті ПК України операції із ввезення на митну територію України товарів у митному режимі імпорту оподатковуються податком за ставкою, визначеною п.194.1.1. п.194.1. ст.194 цього Кодексу.
Таким чином, якщо при ввезенні товарів на митну територію України платником податку сплачено суму податку на додану вартість до бюджету і така сплата підтверджується митними деклараціями, платник податку має право на включення такої суми податку до складу податкового кредиту звітного періоду, в якому відбулось оформлення відповідної митної декларації.
Необхідно наголосити, що згадані вище митні декларації позивача в сукупності з іншими доказами, які додані до матеріалів справи, підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість  під час митного оформлення товарів.
Враховуючи ту обставину, що придбання імпортованого позивачем товару відбувалося у межах здійснюваної ним  господарській діяльності, а придбаний товар  використовувався ним в оподатковуваних операціях на території України, формування позивачем податкового кредиту за результатами зовнішньоекономічних операціях є правомірним. При цьому сплата суми податку на додану вартість  надає позивачу право на отримання бюджетного відшкодування у розмірі сплаченої суми податку на додану вартість.
Так, у постанові Верховного Суду від 03.10.2023р. у справі №640/16289/22, зокрема, зазначається: аналіз наведених положень податкового законодавства (йдеться саме про згадані вище норми ПК України) свідчить, що з моменту подання платником податків митної декларації для митного оформлення ввезених на митну територію України товарів у останнього виникають відповідні податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. Після сплати цього податку до бюджету платник податків набуває права на віднесення таких сум до податкового кредиту відповідного періоду. Таке розуміння норм Податкового кодексу України відповідає характеру і змісту правового регулювання податку на додану вартість та суті його адміністрування, оскільки право на податковий кредит перебуває у прямій залежності саме від факту сплати відповідної суми податку на додану вартість до бюджету. При цьому митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, є належним документом, що посвідчує право на віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту за відповідний період, оскільки вона підтверджує фактичну сплату суми податку до відповідного бюджету.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №820/2015/16, від 14.06.2022 у справі № 0870/4828/12.
Відносно наведеного у акті перевірки висновку про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту в сумі 300,67 грн по неналежно складеній та зареєстрованій ТОВ "ЛАМАН ШИПІНГ" податковій накладній №418 від 13.12.2023, яке мало наслідком завищення податкового кредиту  за грудень 2023 року на суму 301 грн.
Колегія суддів вважає, що такий висновок не ґрунтується на приписах норм податкового законодавства.  
Так, відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України  не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.
Відповідно до цього ж пункту ст.198 ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Необхідно зауважити, що  складена  ТОВ "ЛАМАН ШИПІНГ" податкова накладна №418 від 13.12.2023 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією №1 від 19.12.2023 про прийняття зазначеної податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних.
Таким чином, з огляду на приписи процитованих вище норм ПК України та враховуючи той факт, що складену контрагентом позивача зазначену вище податкову накладну було зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних,  така податкова накладна була  для позивача, як отримувача послуг, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з огляду на зазначені вище вказаних обставини, наведений в акті перевірки висновок про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту в сумі 300,67 грн за податковою накладною №418 від 13.12.2023, яка, на думку податкового органу, є неналежно складеною та зареєстрованою, не може вважатися обґрунтованим. Відповідачем не спростовано, а позивачем підтверджено позовні вимоги, а тому наявні підстави для їх задоволення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   13 травня 2025 року.

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Сапальова Т.В.