ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року          м.Дніпро         Справа №  908/41/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання: Чірцов А.А.
учасники справи у судове засідання не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Місто Комфорту" на рішення господарського суду Запорізької області від 25.04.2024 року у справі №908/41/24 (суддя   Ярешко О.В.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Місто Комфорту" (Хортицьке шосе, буд. 14, кв. 116, м. Запоріжжя, 69123) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035)
про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

02.01.2024 року до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 29.12.2023 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Місто Комфорту" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя", згідно якої позивач просив:
1) Розірвати договір управління з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя"; 
2) Зобов`язати ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" передати за актом приймання-передачі технічну документацію на багатоквартирний будинок № 3 по вулиці Маршала Судця міста Запоріжжя. 
На виконання ухвали суду позивачем було уточнено (конкретизовано) позовні вимоги щодо договору та технічної документації. Предметом позовних вимог визначено:
1) Розірвання договору від 06.09.2017 року № 06/09/17-324 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, розташованого за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця, 3 (під`їзди 3-4, кв. 72-142); 
2) Зобов`язання ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" передати за актом приймання-передачі технічну документацію на багатоквартирний будинок № 3 по вулиці Маршала Судця міста Запоріжжя, а саме: оригінал інвентарної справи, оригінал технічного паспорту, оригінал схеми прибудинкової території, оригінал акту перевірки вентиляційних каналів, оригінал схеми розподілу мереж ХВП, ГВП, ЦО водовідведення, копію однолінійної схеми електропостачання, оригінал витягу, реєстраційне посвідчення або право власності на будинок, оригінал акту весняних та осінніх оглядів, оригінал дефектної відомості, оригінал паспорту та готовності до опалювального періоду. 
В обґрунтування позову позивач зазначав, що протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням вул. Маршала Судця, 3 в м.Запоріжжя було прийнято рішення від 15.10.2021 року про розірвання договору   управління з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" та укладення договору управління з ТОВ "Будівельна компанія "Місто Комфорту".   
Відповідно до актів приймання-передачі будівельних робіт, з 01.10.2021 року фактично послуги з управління будинком здійснює позивач. 
Власники будинку відповідно до заяв неодноразово звертались до відповідача з проханням розірвати договір управління та передати технічну документацію, проте відповіді були негативні. 
Відповідач, як колишній балансоутримувач, в порушення Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", відмовляється передавати зазначену документацію позивачу.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.04.2024 року у цій справі в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивач не є стороною договору № 06/09/17-324 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. При цьому, позивач не обґрунтував його право на звернення до суду з вимогою розірвання договору, стороною якого він не є; не надав доказів, які підтверджують порушення відповідачем його прав. Тому суд вважав відсутнім порушення суб`єктивного права позивача, що підлягає судовому захисту в даному спорі.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Місто Комфорту" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 25.04.2024 року у справі №908/41/24, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач, як колишній балансоутримувач, в порушення приписів Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" відмовляється передавати зазначену документацію позивачу.
Скаржник наголошує, що позиція суду першої інстанції про те, що позивач є неналежним, є помилковою, оскільки ініціативною групою мешканців будинку по вул. Маршала Судця, 3 було складено колективне звернення щодо бажання уповноважити ТОВ "Будівельна компанія "Місто Комфорту" представляти інтереси мешканців будинку по вул. Маршала Судця, 3 в м.Запоріжжя.
При цьому, кожен співвласник у разі необхідності готовий бути присутнім у залі судового засідання.
На переконання скаржника, право позивача ТОВ "Будівельна компанія "Місто Комфорту" порушено, оскільки ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" ігнорує неодноразові звернення мешканців будинку по вул. Маршала Судця, 3 про повернення технічної документації. З огляду на зазначене, позивач не може в повному обсязі виконувати функції з управлінням будинку.
Апелянт звертає увагу, що під час проведення загальних зборів мешканцями будинку була допущена технічна помилка та невірно вказаний номер договору. Проте там вірно зазначена дата договору та вулиця і номер будинку Маршала Судця 3. 
На переконання скаржника, відмовляти в задоволенні позову з підстав технічної помилки не є справедливим та неупередженим рішенням.
Також позивачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним господарством, відповідно до якої Департамент обізнаний про те, що мешканцями будинку було прийняте рішення, яке оформлено протоколом про розірвання договору з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя", та те, що відповідний протокол знаходиться в Департаменті.
Відповідач згідно відзиву на апеляційну скаргу просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачем не було обґрунтовано його право на звернення до суду з вимогою розірвання договору, стороною якого він не є, також позивач не надав доказів, якими підтверджено порушення його права відповідачем, відтак є відсутнім порушення суб`єктивного права позивача, що підлягає судовому захисту в даному спорі.
Також відповідач вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він є уповноваженою особою від імені співвласників будинку № 3 по вул. Маршала Судця на отримання від відповідача, як управителя, документації на будинок.
Відповідач звертає увагу, що згідно наданого протоколу від 15.10.2021 року зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: вул. Маршала Судця, 3, прийнято рішення про обрання уповноваженої особи на розірвання договору управління № 06/09/17-512 від 06.09.2017 року з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя", тоді як в підставу позову покладено інший договір № 06/09/17-324.
За доводами відповідача, протокол від 15.10.2021 року, який було долучено до матеріалів справи, складено з недоліками та з невідповідністю затвердженій Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 року № 203 формі.
Щодо долученого листа від ДЖКХ про передачу протоколу на зберігання, відповідач зазначає, що ДЖКХ не є стороною в договірних відносинах з відповідачем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя –доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Коваль Л.А.
Розпорядженням керівника апарату суду від 02.09.2024 року було призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 908/41/24, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Коваль Л.А.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 року для розгляду справи № 908/41/24 визначено колегію суддів у складі:  головуючого судді: Верхогляд Т.А., суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.11.2024 року на 11:10 год. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.03.2025  року о 11:10 год. у зв`язку з проходженням суддею Парусніковим Ю.Б. підготовки у Національній школі суддів у період 25-27 листопада 2024 року. 
Учасники справи участь своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).
       У судовому засіданні 10.03.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця, 3 (під`їзди 3-4, кв. 72-142), від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М (замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" (управитель) укладено договір № 06/09/17-324 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого (п. 1 договору) управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим   комплексом   або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування       відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника. 
Згідно п. 2 договору загальні відомості про об`єкт зазначаються в додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.
Відповідно п. 3 договору в управління передається майно об`єкта, що належить власникам (співвласникам) окремих приміщень на праві спільної власності.
У відповідності до п. 9 договору замовник має право вимагати повернення майна об`єкта після закінчення дії договору, крім об`єкта, відчуженого за його згодою. 
Згідно п. 10 договору управитель зобов`язаний прийняти протягом місяця об`єкт в управління та необхідну достовірну документацію в повному обсязі з оформленням акта прийняття-передачі об`єкта (додаток 1).
Відповідно п. 18 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018 року.
У разі припинення дії цього договору, об`єкт передається замовникові з складенням акту прийняття-передачі (п. 24 договору).
Згідно протоколу від 15.10.2021 року зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: вул. Маршала Судця, вирішено: відкликати управителя ТОВ "Місто для людей Запоріжжя"; обрати уповноваженою особою на розірвання договору управління №   06/09/17-512 від 06.09.2017 року з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" та укладення договору управління з ТОВ "Місто комфорту" співвласника Котікову А.Ю.; визначити управителем ТОВ "Місто комфорту" і укласти договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.
У листі від 24.12.2021 року "Про розгляд звернення", адресованого Котіковій А.Ю. щодо її звернення про розірвання договору про надання послуг з управління будинком, відповідачем зазначено про невідповідність наданого протоколу загальних зборів співвласників   законодавству, вказано про продовження надання послуг   відповідно до договору № 06/09/17-324.
29.05.2023 року листом з описом вкладення на адресу відповідача, за підписом уповноваженої особи Котікової А.Ю., було надіслано повідомлення від 29.05.2023 року про розірвання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком через два місяці після отримання управителем цього повідомлення, але не пізніше ніж з 01.08.2023 року. 
Вказане повідомлення було отримано представником відповідача за довіреністю 30.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.
Аналогічне повідомлення було вручено Департаменту управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради.
01.08.2023 року між співвласниками багатоквартирного будинку № 3 (п. 3-4), що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця, в особі уповноваженого Котікової А.Ю. (споживач), та ТОВ "БК "Місто комфорту" (управитель) укладено договір № 5 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, згідно якого управитель зобов`язався надавати споживачу послуги управління багатоквартирним будинком (п. 3-4) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей (п. 1.1).
Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч.1 ст.16 ЦК України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. 
Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів ст.4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ст.ст.15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця, 3 (під`їзди 3-4, кв. 72-142), від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М. (замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" (управитель) було укладено договір № 06/09/17-324 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який позивач просить розірвати.
Позивач вважає, що його права та законні інтереси порушені внаслідок того, що фактично послуги з управління вказаним багатоквартирним будинком надаються саме ним, а не відповідачем. Відповідач не передав технічну документацію на будинок, у зв`язку з чим позивач не може в повному обсязі виконувати функції з управління будинком.
Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків), можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Доказів створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 3 по вул. Маршала Судця у м. Запоріжжі матеріали справи не містять. 
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", багатоквартирний будинок – це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) – це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком – це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Статтею 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 вказаного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком.
Згідно з абз. 4 ч. 5 ст. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. 
Відтак, право співвласників будинку на односторонню відмову від послуг управителя прямо передбачено нормою абз. 4 ч. 5 ст. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 14.05.2015 № 417-VIII "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Порядок розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не залежить від будь-яких інших умов, крім наявності рішення співвласників будинку про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя та направлення існуючому управителю повідомлення, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.
Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
При цьому, вищенаведені приписи ст.651 ЦК України є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, а також в інших випадках, встановлених договором або законом.
Тобто, законодавець встановлює чіткий, певний, конкретно визначений та обов`язковий перелік складових у їх сукупності для можливого застосування судами частини другої статті 651 ЦК України, а саме:
1) наявність вимоги про розірвання договору однієї з сторін такого договору;
2) наявність встановлення саме істотного порушення такого договору;
3) або настання обставин визначених/установлених таким договором або законом для його розірвання.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №923/494/18, за імперативними приписами статті 188 Господарського кодексу України і статті 651 Цивільного кодексу України зміна (розірвання) договору можливо лише за згодою сторін або у виняткових випадках за рішенням суду у зв`язку з істотним порушенням стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При цьому право на передачу спору на вирішення суду належить виключно стороні договору.
Тобто, виходячи з вищенаведеного нормативно-правового регулювання, розірвання договору можливе лише на вимогу сторони такого договору і за певними обставинами.
У даному випадку спірний договір № 06/09/17-324 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 06.09.2017 року було укладено між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Маршала Судця, буд. 3 (під`їзди 3-4, кв. 72-142) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя". Тобто, саме вони є сторонами цього договору та, відповідно, наділені правом звертатися до суду з вимогою про його розірвання.
З огляду на зазначене, ініціювання Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Місто комфорту" (особою, яка не є стороною договору) позову про розірвання договору № 06/09/17-324 від 06.09.2017 року, суперечить приписам ст. 651 ЦК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Місто Комфорту" не є належним позивачем у даній справі, тобто особою, яка має право звертатися з позовними вимогами про розірвання договору № 06/09/17– 324 від 06.09.2017 року, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги як про розірвання такого договору, так й позовної вимоги про зобов`язання передати технічну документацію на будинок, оскільки така вимога є похідною від вимоги про розірвання договору.
Також, судова колегія зауважує, що з рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку № 3 по вул. Маршала Судця у місті Запоріжжі, оформленого протоколом від 15.10.2021 року, слідує, що на порядок денний ставилося питання, зокрема, обрання уповноваженої особи (осіб співвласників) на розірвання договору управління №06/09/17-512 від 06.09.2017 року з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" та укладання договору управління з ТОВ "БК "Місто Комфорту", у той час як вимогою даного позову є розірвання іншого договору - № 06/09/17-324.
Таким чином, з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку № 3 по вул. Маршала Судця у місті Запоріжжі від 15.10.2021 року не вбачається прийняття рішення співвласниками про обрання уповноваженої особи на розірвання саме договору № 06/09/17-324 від 06.09.2017  року з ТОВ "Місто для людей Запоріжжя", який просив розірвати позивач.
Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування судом технічної помилки у зазначенні номеру спірного договору, колегією суддів взято до уваги, проте, оцінюються критично, оскільки зазначене не спростовує правильних висновків суду першої інстанції та не може бути підставою (в розумінні ст. 277 ГПК України) для скасування оскаржуваного рішення.
За встановлених вище обставин доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, відповідно, відсутні підстави для її задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 ГПК України).
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Запорізької області від 25.04.2024 року у справі №908/41/24 залишити без змін.
Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Постанова складена у повному обсязі   17.04.2025 року.
Головуючий суддя                                                                                                                       Т.А. Верхогляд     
Суддя                                                                                                                                                                     О.Г. Іванов   
Суддя                                                                                                                                                                     Ю.Б. Парусніков