УХВАЛА

06 травня 2025 року 
м. Київ

справа №240/11684/24
адміністративне провадження № К/990/12231/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року
у справі №240/11684/24
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні п.4 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 в період з 26 лютого 2022 року по     31 грудня 2023 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити за період з 26 лютого 2022 року по     31 грудня 2023 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням п.4 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, а саме: Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт;
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 з 26 лютого 2022 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на     01 січня 2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 26 лютого 2022 року по 19 травня 2023 року сум грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29 січня 2020 року) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на     01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 29 січня 2025 року залишено апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, скаржником подано касаційну скаргу.
Верховний Суд ухвалою від 01 квітня 2025 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Продовжено військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги для сплати судового збору в повному обсязі. Надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Згідно довідки про доставку електронного листа, ухвала Верховного Суду від 16 квітня 2025 року отримана скаржником - 16 квітня 2025 року о 20:49.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, з урахуванням зазначених норм КАС України, ухвала Верховного Суду від 16 квітня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху вважається врученою скаржнику 17 квітня 2025 року, а останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги є 28 квітня 2025 року (враховуючи вихідні дні).
Станом на день постановлення цієї ухвали будь-яких заяв чи клопотань на усунення недоліків касаційної скарги від скаржника до Суду не надходило.
Тобто, в установлений строк недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, скаржником не усунуто.
Згідно частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала. 
Керуючись частиною 4 статті 169, статтею 330, частиною 7 статті 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №240/11684/24 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді 	 А.В. Жук  	
          	 Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко