Справа № 345/5821/24 
Провадження № 22-ц/4808/483/25 
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,
за участю секретаря Кузів А.В.
учасники справи
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі –         Держава Україна в особі Головного управління Національної поліції 
в Івано-Франківській області, Івано-Франківська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Онушканича В.В.,
за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Івано-Франківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями працівників Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, Калуської окружної прокуратури,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеними вимогами, в обгурунтування яких зазначив, що 29.11.2018 року позивач будучи директором (представником та кінцевим бенефіціаром) ТОВ «Карпат-Полімер» звернувся до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про злочин, в якій просив розпочати досудове розслідування про вчинення посадовим особами ТОВ «Логістік Сервіс Калуш» кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України та притягнення їх до відповідальності.
У зв`язку із відмовою у відкритті кримінального провадження ОСОБА_1 звернувся до суду і ухвалою Калуського міськрайонного суду від 11.12.2018 року було зобов`язано орган досудового розслідування Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою директора ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. від 29.11.2018 року та розпочати досудове розслідування і, як наслідок, 14.12.2018 року відкрито кримінальне провадження №12018090170001455.
Після проведення слідчих дій орган досудового слідства за підтримки прокуратури, починаючи з липня 2022 року, вісім разів намагалися незаконно закрити кримінальне провадження, п`ять разів в 2023-2024 роках виносили незаконні постанови про закриття кримінального провадження, які по суті і змісту ідентичні. Кожен раз при винесенні чергової незаконної постанови про закриття кримінального провадження органи досудового слідства та прокуратури ігнорували і продовжують ігнорувати приписи, зазначені в ухвалах суду щодо необхідності всебічно, повно та неупереджено досліджувати всі обставини кримінального провадження.
Постанова про закриття кримінального провадження від 06.07.2022 року, винесена слідчою ОСОБА_2 , скасована ухвалою суду від 02.08.2022 року. 
Постанова про закриття кримінального провадження від 26.09.2022 року, винесена слідчою ОСОБА_2 , скасована ухвалою суду від 18.10.2022 року. 
Постанова про закриття кримінального провадження від 27.02.2023 року, винесена слідчою ОСОБА_3 , скасована ухвалою суду від 02.08.2022 року. 
Постанова про закриття кримінального провадження від 09.09.2023 року, винесена слідчою ОСОБА_3 , скасована ухвалою суду від 11.10.2023 року. 
Постанова про закриття кримінального провадження від 30.11.2023 року, винесена слідчою ОСОБА_3 , скасована ухвалою суду від 08.12.2023 року. 
Постанова про закриття кримінального провадження від 13.12.2023 року, винесена слідчим Базюком Ю.І., скасована ухвалою суду від 04.01.2024 року. 
Постанова про закриття кримінального провадження від 19.03.2024 року, винесена слідчим Базюком Ю.І., скасована ухвалою суду від 27.03.2024 року.
Постанова про закриття кримінального провадження від 30.07.2024 року, винесена слідчим Базюком Ю.І., скасована ухвалою суду від 26.08.2024 року.
Позивач зазначив, що з моменту вчинення злочину ТОВ «Карпат-Полімер» фактично припинило свою господарську діяльність і позивач, будучи директором і кінцевим бенефіціаром ТОВ «Карпат-Полімер» втратив джерело доходу, а умисне невиконання обов`язків відповідно до КПК України слідчими та прокурорами на протязі майже 6 років змушують позивача, як власника, на безоплатній основі бути директором ТОВ «Карпат-Полімер» та стимулювати хід досудового розслідування і протидіяти незаконним намаганням слідчих (за підтримки Калуської окружної прокуратури) безпідставно закрити кримінальне провадження. 
Позивач вважає, що порушення його прав та законних інтересів було встановлено неодноразово судовими рішеннями про незаконність рішень слідчих і прокурорів, в результаті чого позивачу заподіяно моральну шкоду, яка настала в результаті зневаги до позивача слідчих і прокурорів, яка виражена в системних протиправних рішеннях та протиправній бездіяльності, а також протиправними діями, направленими на їх вчинення, що скривдило його і принизило його честь, гідність, ділову репутацію. Позивач зазнав утиску та обмеження у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами у формі прямої та непрямої дискримінації його за ознакою меншовартості. 
Моральну шкоду, заподіяну йому слідчими органами та прокуратурою, позивач оцінює в 560 000,00 грн, що є еквівалентом мінімальної заробітної плати за 5 років і 10 місяців. 
Просить суд стягнути за рахунок державного бюджету на його користь моральну шкоду, заподіяну протиправними діями працівників Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та Калуської окружної прокуратури в розмірі 560 000,00 грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Суд стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000,00 грн моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути за рахунок державного бюджету на його користь заподіяну йому протиправними діями працівників Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області та Калуської окружної прокуратури моральну шкоду у розмірі 560 000 грн.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд не врахував, що з моменту вчинення злочину ТОВ «Карпат-Полімер» фактично припинило свою господарську діяльність і позивач, будучи директором і кінцевим бенефіціаром ТОВ «Карпат-Полімер» втратив джерело доходу, а умисне невиконання обов`язків відповідно до КПК України слідчими та прокурорами на протязі майже 6 років змушують позивача, як власника, на безоплатній основі бути директором ТОВ «Карпат-Полімер» та стимулювати хід досудового розслідування і протидіяти незаконним намаганням слідчих безпідставно закрити кримінальне провадження. 
Порушення його прав та інтересів було встановлено судовими рішеннями про незаконність рішень слідчих і прокурорів і в результаті чого йому заподіяно моральну шкоду, яка настала в результаті зневаги до позивача слідчих і прокурорів, та яка виражена в системних протиправних рішеннях та протиправній бездіяльності, протиправних діях, що скривдило його і принизило його честь, гідність, ділову репутацію. 
Маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батька інваліда І групи, який потребує постійного догляду, на протязі 5 років 10 місяців змушений протидіяти бездіяльності та незаконним діям слідчих органів для відновлення своїх прав. 
Не погоджується із висновком суду про те, що Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не підлягає до застосуванню. Суд не взяв до уваги , що за п`ять з половиною років було більше ніж 150 судових рішень, по кожному з яких потребує значного часу на здійснення відповідних процесуальних дій для реалізації права на правосуддя, вивчення та аналіз законодавства та судової практики. 
Судом не взято до уваги, що саме систематичне невиконання слідчими та прокурорами своїх обов`язків, а також умисні дії прокурорів позбавило можливості потерпілому одночасно реалізовувати своє право на працю та правосуддя, що в свою чергу не мало статися при сумлінному виконанні обов`язків, покладених Конституцією та законами України на слідчих та прокурорів.
Крім того, скаржник посилається на те, що слідчі та прокурори, задіяні у вищевказаному кримінальному провадженні тільки за 2023 рік та 2024 рік отримали грошові винагороди від держави за виконання обов`язків у високих розмірах ( приблизно 11 000 000), що доводить мізерність розміру моральної шкоди - 5000 грн. Такий розмір моральної шкоди та відсутність будь-якого покарання додатково заохочує до бездіяльності та протиправних дій слідчих та прокурорів.

У відзиві на апеляційну скаргу виконувач обов`язків керівника Івано-Франківської обласної прокуратури зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Жодним судовим рішенням, яким скасовувались постанови слідчого Калуського РВ ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження №12018090170001455, дії відповідачів не визнавались протиправними. 
Доводи скаржника щодо виплати йому моральної шкоди в розмірі заробітної плати за весь час проведення досудового розслідування є необґрунтованими, адже на правовідносини між ОСОБА_1 та органами Національної поліції України та прокуратури не поширюються приписи Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Вважає, безпідставними доводи ОСОБА_1 в частині прирівнювання розміру заподіяної йому моральної шкоди до розміру заробітної плати працівника прокуратури чи Національної поліції, адже відшкодування моральної шкоди є самостійним видом відшкодування, який залежить від моральних страждань заявника. Саме на ОСОБА_1 лежить тягар доказування наявності моральної шкоди та її розміру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в межах її доводів. 

У судовому засіданні представник Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Король К.В. апеляційну скаргу не визнала, вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. 

Представник Івано-Франківської обласної прокуратури – Гоголь В.В. апеляційну скаргу не визнав, підтримав заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №12018090170001455 тривало з 14.12.2018 року. З моменту звернення ОСОБА_1 з заявою про вчинення кримінального правопорушення, останній неодноразово був вимушений звертатися до суду з різними скаргами, саме 7 раз в порядку ст.303 КПК України позивач звертався до слідчого судді зі скаргами на постанови слідчого про закриття кримінального провадження, які судом були задоволені. 
Суд дійшов висновку, що протиправність дій органів досудового розслідування встановлена ухвалами слідчих суддів, та саме факт необхідності неодноразового оскарження таких дій, доказування своєї правоти, і свідчить про наявність спричинення ОСОБА_1 , як представнику потерпілого, моральних страждань та причинно-наслідкового зв`язку між цими протиправними діями (бездіяльністю) органів державної влади та заподіяною шкодою.
Неправомірні рішення та бездіяльність органів досудового слідства завдали моральних страждань позивачу, які виразилися у зміні його нормального життєвого ритму та вимагали від нього додаткових зусиль щодо відновлення своїх прав, як представника потерпілого. З урахуванням обставин справи, характеру і обсягу страждань, яких зазнав позивач з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості суд дійшов висновку про стягнення з Держаного бюджету на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №12018090170001455 від 14.12.2018 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.382 КК України, за фактами вчинення шахрайських дій відносно ТОВ «Карпат-Полімер» та ухиляння від виконання судового рішення посадовими особами ТОВ «Логістік Сервіс Калуш».
Постановою слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Кузів М.І. кримінальне провадження № 12018090170001455 від 14.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.382 КК України.
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.08.2022 року (справа №345/1560/22) скаргу представника ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. задоволено, постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Кузів М.І. від 06.07.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12018090170001455 – скасовано.
Згідно вказаної ухвали суду постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, є поверхневою, належним чином невмотивованою, оскільки в ній не перевірені в повному обсязі твердження представника ТОВ «Карпат-Полімер» про наявності в діях конкретних осіб складу кримінального правопорушення. 
26.09.2022 слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Кузів М.І. винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018090170001455 від 14.12.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 року (справа №345/882/19) скаргу представника ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. задоволено, постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Кузів М.І. від 26.09.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12018090170001455 скасовано. 
09.09.2023 слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Стасів К.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018090170001455 від 14.12.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.10.2023 року (справа №345/882/19) скаргу представника ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. задоволено, постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Стасів К.В. від 09.09.2023 про закриття кримінального провадження № 12018090170001455 від 14.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України скасовано.
Згідно вказаної ухвали з часу скасування судом постанови про закриття даного кримінального провадження (судове рішення від 18.10.2022 року), обставини, за яких вказану постанову було скасовано, фактично не змінилися, підстави, за яких дане рішення суду було винесено, частково продовжують існувати. Дослідивши матеріали кримінального провадження встановлено, що 19.01.2023, 03.04.2023, 09.05.2023 прокурором Калуської окружної прокуратури слідчому СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було надано вказівки у порядку ст. 39 КПК України, які виконано частково. Також надані вказівки в установлені строки не виконувалися, неодноразово дублювалися, однак на час винесення постанови про закриття кримінального провадження в повному обсязі залишились невиконаними. Слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 16.08.2023 надано доручення № 255 про проведення слідчих (розшукових) дій з терміном виконання до 14.09.2023. Однак, не дочекавшись мотивованої відповіді разом з матеріалами про його виконання, слідчим 09.09.2023 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження, в рамках якого його було надано. Слідчий суддя прийшла до висновку, що слідчому належить ретельно перевірити викладені скаржником обставини, надати їм відповідну оцінку з метою їх спростування чи підтвердження, виконати всі необхідні дії - слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення та перевірку всіх обставин на які посилається ОСОБА_1 , і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке відповідатиме вимогам КПК України.
30.11.2023 року слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Стасів К.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018090170001455 від 14.12.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.12.2023 року (справа №345/3695/21) скаргу представника ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. задоволено, постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Стасів К.В. від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження № 12018090170001455 від 14.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України  було скасовано. 
Згідно вказаної ухвали суду слідча проявила бездіяльність у  проведенні досудового розслідування в даному кримінальному провадженні та обрала позицію щодо цього провадження, що може викликати сумніви в її об`єктивності та неупередженості, а тому заява про відвід підлягає задоволенню. Тому було задоволено клопотання Біленка В.В. про відвід слідчої Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Стасів К.В. від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12018090170001455 від 14.12.2018 року.
13.12.2023 року слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Базюком Ю.І. винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018090170001455 від 14.12.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.01.2024 року (справа №345/882/19) скаргу представника ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. задоволено, постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Базюка Ю. І. від 13.12.2023 про закриття кримінального провадження № 12018090170001455 від 14.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України було скасовано скасовано.
19.03.2024 року слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Базюком Ю.І. винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018090170001455 від 14.12.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення та у зв`язку відсутністю в діях директора ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» - Марія Б.М. складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України .
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.03.2024 року (справа №345/882/19) скаргу представника ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. задоволено, постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Базюка Ю. І. від 19.03.2024 про закриття кримінального провадження № 12018090170001455 від 14.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України було скасовано. 
30.07.2024 слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Юрієм Базюком Ю.І. винесено постанову про закриття кримінального провадження №12018090170001455 від 14.12.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення та у зв`язку відсутністю в діях директора ТОВ «Логістик Сервіс Калуш» - Марія Б.М. складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України .
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.08.2024 року (справа №345/3382/20) скаргу представника ТОВ «Карпат-Полімер» Біленка В.В. задоволено, постанову т.в.о. слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Базюка Ю. І. від 30.07.2024 про закриття кримінального провадження №12018090170001455 від 14.12.2018 за ч. 4 ст. 190 КК України скасовано.
Згідно вказаної ухвали суду слідчими так і не було проведено в повній мірі вказаних слідчих дій, належним чином не перевірено викладені скаржником обставини та не надано їм відповідну оцінку з метою їх спростування чи підтвердження.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зазначено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблений висновок, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №12018090170001455 тривало з 14.12.2018 року. З моменту звернення ОСОБА_1 з заявою про вчинення кримінального правопорушення, останній неодноразово був вимушений звертатися до суду з різними скаргами. 
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено тривалу й неодноразову неправомірність дій посадових осіб органів досудового розслідування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу такими діями моральної шкоди.
Встановивши доведеними факти тривалої протиправної бездіяльності посадових осіб відповідача щодо проведення необхідної перевірки заяви ОСОБА_1 про злочин, надмірну тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні за його заявою, неодноразове прийняття слідчими рішень про закриття кримінального провадження у спосіб, який вочевидь для заявника демонструє ігнорування його доводів, позивач був змушений відвідувати органи досудового розслідування та суду,суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та зробив обґрунтований висновок про заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, визначивши її розмір у сумі 5000, 00 грн відповідно до характеру та розміру душевних страждань, завданих потерпілому, враховуючи обставини справи, вимоги розумності і справедливості.
       Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що до даних правовідносин не підлягають застосуванню норми закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Як зазначалося вище, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
Тому доводи апеляційної скарги про те, що обрахунок позивачу моральної шкоди необхідно проводити в розмірі заробітної плати за весь час проведення досудового розслідування є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги, що систематичне невиконання слідчими та прокурорами своїх обов`язків, а також умисні дії прокурорів позбавило можливості потерпілому одночасно реалізовувати своє право на працю та правосуддя не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не підтвердженні належними доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що при визначені розміру моральної шкоди позивачу, судом не враховано, що слідчі та прокурори, задіяні у кримінальному провадженні тільки за 2023 рік та 2024 рік отримали грошові винагороди від держави за виконання обов`язків у високих розмірах (приблизно 11 000 000), що доводить мізерність розміру моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції визначив розмір моральної шкоди з урахуванням положень ст.23 ЦК України та з урахуванням вимог розумності та справедливості. 
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясував всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є.Мальцева