ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 травня 2025 року           справа №200/7359/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Яцук К.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Профатило О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 р. у справі № 200/7359/23 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури  про визнання протиправними і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-  
                                                          УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецької обласної прокуратури  (далі – відповідач, прокуратура), в якому просив: визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О. за 2021 рік; визнати протиправним та скасувати рішення керівника відповідача, а саме: наказ №707к від 14.11.2023 “Про затвердження висновків щодо повторного оцінювання якості роботи прокурора Білоусова Є.О. за 2021 рік”; зобов`язати відповідача провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О. та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року позов задоволено, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 за 2021 рік.
Визнав протиправним та скасував рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 707к від 14.11.2023 “щодо повторного оцінювання якості роботи прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур області за 2021 рік” в частині затвердження висновку по ОСОБА_1 ”.
Зобов`язав Донецьку обласну прокуратуру провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Євгена Олександровича та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.
Не погодившись з таким рішенням суду, відповідачем подано скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що виставляючи позивачу негативну оцінку за роботу на посаді керівника обласної прокуратури, безпосередній керівник керувався тим, що:
-у липні 2021 року Офісом Генерального прокурора перевірено організацію роботи у Донецькій обласній прокуратурі;
-за результатом перевірки зроблено висновок про наявність суттєвих прорахунків і проблем на основних напрямах прокурорської діяльності, зазначено про слабку особисту роль керівництва обласної прокуратури у виконанні покладених на прокуратуру функцій;
-така перевірка стала підставою для звернення Офісу Генерального прокурора до Кадрової комісії зі зверненням про неналежне виконання позивачем обов`язків на адміністративній посаді;
-за результатом розгляду такого звернення Кадровою комісією прийнято рішення від 30.08.2021 № 171дп-21, яким встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків на адміністративній посаді та наявність підстав для його звільнення з посади керівника Донецької обласної прокуратури відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі – Закон № 1697-VII);
-наказом Генерального прокурора Білоусова Є.О. від 31.08.2021 № 280к ОСОБА_1 звільнено з посади керівника Донецької обласної прокуратури у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.
Вказані обставини підтверджуються:
-протоколом оперативної наради у Генерального прокурора від 25.06.2021 № 8;
-доповідною запискою про результати перевірки стану організації роботи на основних напрямках прокурорської діяльності у Донецькій обласні прокуратурі;
-протоколом оперативної наради у заступника Генерального прокурора від 12.07.2021;
-зверненням заступника Генерального прокурора до кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів;
-рішенням кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів від 30.08.2021 № 171дп-21, яким підтверджено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків на адміністративній посаді;
-наказом Генерального прокурора від 31.08.2021 № 280к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури через неналежне виконання обов`язків на адміністративній посаді.
На теперішній час рішення Кадрової комісії, яким встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків адміністративній посаді, та наказ про його звільнення з посади керівника обласної прокуратури залишаються чинним та не скасовані.
Безпосередній керівник не міг проігнорувати вказані рішення. Зокрема, він не міг поставити позивачу за роботу на посаді керівника позитивну або задовільну оцінку, оскільки позивача звільнили з цієї посади за неналежне виконання обов`язків. Фактично у безпосереднього керівника не було альтернативи, інакше як поставити позивачу негативну оцінку.
Скаржник посилається на відмінності обставин у даній справі від справи № 200/19267/21, оскільки у справі № 200/19267/21 встановлено, що безпосередній керівник ОСОБА_1 – начальник відділу ОСОБА_2 не поставив оцінку за роботу прокурора, у даній справі обставини інші. Оцінку ОСОБА_1 поставив саме безпосередній керівник – виконувач обов`язків начальника відділу ОСОБА_3 .
Скаржник не погоджується з мотивами суду першої інстанції щодо задоволення позову, а саме з тим що у довідці про результати перевірки не зазначено прорахунки та недоліки у роботі ОСОБА_1 і їй вже надано оцінку у межах справи № 200/19267/21; матеріали справи не містять рішень про накладення на позивача дисциплінарних стягнень; позивача мали оцінювати за посадою прокурора відділу, а докази стосуються неналежного виконання обов`язків на посаді керівника прокуратури; ні наказ, ні висновок не містять обґрунтування виставленої оцінки; у звіті про роботу прокурора проставлена оцінка лише у пунктах 1-2, а у пунктах 3-24 оцінка не проставлена.
Так, скаржник зазначає, що доводи суду про незазначення у довідці перевірки прорахунків та недоліків ОСОБА_1 є безпідставними. У довідці перевірки зазначено конкретні порушення, які виявлено в організації роботи Донецької обласної прокуратури майже за всіма напрямами. Відповідальність за порушення та прорахунки в організації роботи обласної прокуратури несе позивач як керівник на той час обласної прокуратури. Крім того, у довідці перевірки зазначені конкретні порушення, допущені самим позивачем.
Твердження про відсутність у довідці перевірки порушень ОСОБА_1 зроблено судом у справі № 200/19267/21 inter alia (між іншим), без зазначення конкретних мотивів та причин для такого висновку. 
Твердження про відсутність у довідці перевірки порушень ОСОБА_1 є правовою оцінкою суду, а не преюдиційною обставиною.
Так, обставиною є певний факт правової дійсності, який існує незалежно від волі учасників справи та позиції суду. Такий факт необхідно відрізняти від правової оцінки, якою є судження з приводу факту. У даному випадку фактом (обставинами) є дані, викладені у довідці перевірки, а твердження суду про незазначення у цій довідці прорахунків – правовою оцінкою.
Відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Таким чином, суд першої інстанцій мав не посилатися на те, що довідці перевірки вже надано оцінку у справі № 200/19267/21, а самостійно дослідити надану довідку та її зміст.
Виставляючи негативну оцінку, безпосередній керівник керувався тим, що робота ОСОБА_1 на посаді керівника негативно оцінена рішенням Кадрової комісії від 30.08.2021 № 171дп-21, яким підтверджено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків на адміністративній посаді, а також наказом Генерального прокурора від 31.08.2021 № 280к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури через неналежне виконання обов`язків на адміністративній посаді.
З приводу накладення на позивача стягнень скаржник зазначає, що рішенням Кадрової комісії від 30.08.2021 № 171дп-21 встановлено неналежне виконання позивачем обов`язків та наявність підстав для звільнення з адміністративної посади. Наказом Генерального прокурора № 280к від 31.08.2021 позивача звільнено з посади керівника Донецької обласної прокуратури у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII).
Рішення  підтверджує негативний результат роботи позивача і, як наслідок, зняття його за це з адміністративної посади. Такі рішення є нескасованими та залишаються чинними.
Суд першої інстанції не надав вказаному рішенню Кадрової комісії та наказу про звільнення позивача за неналежне виконання обов`язків на адміністративній посаді будь-якої оцінки.
Стосовно посад, за якими має оцінюватися позивач, скаржник зазначає, що суд зазначив, що позивача мали оцінювати за посадою прокурора відділу, а докази стосуються неналежного виконання обов`язків на посаді керівника прокуратури. Однак, відповідно до п. 2.5 Положення про оцінювання, у разі якщо прокурор упродовж календарного року обіймав посади в інших структурних підрозділах Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах, оцінювання проводиться з урахуванням виконуваних обов`язків на відповідних посадах.
З урахуванням того, що позивач протягом 2021 року працював на двох посадах (керівника обласної прокуратури та рядового прокурора відділу), оцінюванню підлягала його робота на обох посадах. На посаді прокурора відділу позивач ніякої роботи на час оцінювання не провів. У наданому ним звіті для оцінювання робота за цією посадою також не зазначена. У зв`язку з відсутністю роботи на посаді прокурора відділу предмета оцінювання не було (немає роботи та не може бути будь-якої оцінки). З огляду на це, фактично за 2021 рік оцінювалась робота на посаді керівника обласної прокуратури.
Щодо обґрунтування виставленої оцінки, скаржник зазначає, що бланк оцінювання має стандартизовану форму (визначено додатком до Положення про оцінювання) та не містить додаткових полів для обґрунтування оцінки. Тобто, безпосередній керівник навіть технічно не міг та не мав наводити обґрунтування оцінки підпорядкованому прокурору.
Положення про оцінювання не вимагає наводити у бланку оцінювання обґрунтування виставленої оцінки,  передбачено лише виставлення оцінки. Відсутність текстового обґрунтування не означає, що оцінка є довільною або необґрунтованою.
Особа, яку оцінювали, має право звернутися щодо надання обґрунтування виставленої оцінки і особа, яка оцінювала має надати таке обґрунтування. ОСОБА_1 за наданням обґрунтування оцінки не звертався.
Обґрунтування виставленої оцінки наведено у п. 2 апеляційної скарги.
Так, позивач неналежно виконував обов`язку на адміністративній посаді, за що був звільнений з такої посади. Рішення про встановлення неналежного виконання обов`язків на адміністративній посаді та наказ про звільнення до теперішнього часу є чинними та не скасованими. Особа, яку звільнили з посади за неналежне виконання обов`язків, не може бути оцінена як така, що позитивно або задовільно виконувала свої обов`язки (інакше б її не звільнили).
Щодо проставлення оцінки у звіті, зазначає, що , положення про оцінювання передбачає, що безпосередній керівник може виставити лише одну оцінку.
Форма звіту затверджена Додатком до Положення про оцінювання передбачає одну загальну графу для оцінки за всіма викладеними пунктами з назвою «Підсумкова оцінка безпосереднім керівником (позитивно, задовільно, негативно)».
Той факт, що ОСОБА_1 у поданому ним звіті поділив одну графу для загальної оцінки на 24 графи навпроти кожного виконаного завдання, не означає, що безпосередній керівник має поставити 24 оцінки.
Таким чином, безпосередній керівник правильно виставив одну оцінку, як того вимагає Положення про оцінювання. Він не мав виставляти оцінку у кожній графі.
Щодо встановлення судом обов`язку провести повторне оцінювання з урахуванням висновків суду, скаржник зазначає, що суд: не встановив, які конкретні порушення допустив відповідач під час повторного оцінювання; не зазначив, у чому неправильність оцінювання та які саме критерії не враховано; не визначив, які конкретно висновки та обставини відповідач має врахувати під час нового оцінювання.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
В обґрунтування зазначено, зокрема, що відповідач посилаючись на рішення суду у справі 200/19267/21, вибірково вказує, що начебто єдиною підставою для визнання рішень та дій відповідача такими, що не відповідають законові, було лише те, що оцінку ОСОБА_1 поставив не його безпосередній керівник (начальник відділу, в якому він працював), а керівник вищого рівня (заступник керівника обласної прокуратури). Тому, роблячи вигляд, що начебто відповідач виконує рішення суду у вказаній справі, зазначає, що безпосереднім керівником (виконувачем обов`язків начальника відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтриманням публічного обвинуваченню) виставлено оцінку «негативно».
Суд правильно звернув увагу на наведені недоліки та порушення, допущені Відповідачем та ухвалив законне рішення, підстави для скасування чи зміни якого відсутні.
Також позивач посилається на те, що в апеляційній скарзі щодо прийнятого рішення відповідач приділяє основну увагу і посилається виключно на результати проведеної у липні 2021 року перевірки стану організації роботи Донецької обласної прокуратури, рішення Кадрової комісії №171дп-21 від 30.08.2021 з цього приводу та наказ Генерального прокурора №280к від 31.08.2021. Проте, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справа № 200/11900/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року вказане рішення та наказ скасовані.
Позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 03.12.2020 був призначений на посаду керівника Донецької обласної прокуратури строком на 5 років.
З 01.09.2021 позивач переведений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органам, що ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури.
10.11.2021 позивачем було надано звіт про оцінку якості його роботи на посаді, який містить показники роботи за 2021 рік, а саме: кількість виданих наказів з кадрових питань, кількість розглянутих запитів, інформування суспільства про роботу прокуратури тощо.
Наказом № 2805-к від 22.11.2021 зокрема затверджено висновок щодо оцінювання якості роботи ОСОБА_1 на підставі поданого ним звіту. Оцінка – “незадовільно”.
Відповідно Листа начальника відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органам, що ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури від 17.12.2021 № 09/2-830вн -21 О. Денисова (який є безпосереднім керівником позивача), рапорт щодо необґрунтованої оцінки якості роботи було розглянуто. Зазначено, що під час вивчення вказаного звіту керівником враховано той факт, що  позивача лише 25.10.2021 року призначено на посаду прокурора відділу, тобто роботу, визначену в звіті, позивачем виконано на іншій посаді. Таким чином, на момент надходження звіту, безпосередній керівник не мав можливості оцінити роботу позивача саме на посаді прокурора відділу, у зв`язку з незначним терміном перебування на посаді та незначним обсягом виконаної роботи. Враховуючи неврегульованість умов оцінювання прокурора в такий ситуації та п. 2.3 Тимчасового положення № 503 безпосереднім керівником погоджено звіт у частині обсягу виконаної роботи, але без здійснення запису про оцінку роботи позивача.
Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецької обласної прокуратури, в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О. за 2021 рік;
-визнати протиправним та скасувати рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 2805-к від 22.11.2021 “Про затвердження висновків щодо результатів оцінювання якості роботи прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур області за 2021 рік” в частині затвердження висновку по Білоусову Євгену Олександровичу”;
-зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Євгена Олександровича та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №200/19267/21 позов задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О. за 2021 рік; визнав протиправним та скасував рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 2805-к від 22.11.2021 “Про затвердження висновків щодо результатів оцінювання якості роботи прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур області за 2021 рік” в частині затвердження висновку по Білоусову Є.О.”; зобов`язав Донецьку обласну прокуратуру провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О. та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 200/19267/21 - залишено без змін.
На виконання вказаного рішення суду керівником Донецької обласної прокуратури видано наказ від 24.10.2023 № 656к про повторне оцінювання якості роботи прокурора Білоусова Є.О. за 2021 рік.
ОСОБА_1 подано дублікат звіту про роботу прокурора за 2021 рік.
Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 14.11.2023 №707к затверджено висновки щодо повторного оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік. на підставі поданого ним звіту. Оцінка – “негативно”.
На запит позивача від 23.11.2023 позивачу було надано дублікат звіту про оцінювання якості роботи позивача за 2021 рік.
Зі звіту про оцінку якості роботи (Додаток до наказу Генерального прокурора 30.10.2020 №503) вбачається наступне:
ОСОБА_1 – прокурор відділу, структурного підрозділу: відділ нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької області прокуратури.
Згідно пунктів (виконана робота): 1 - Забезпечено обговорення на оперативних нарадах проблемних питань додержання вимог законів, стану організації діяльності органів прокуратури на окремих напрямах діяльності та визначено шляхи їх розв`язування – (обсяг виконання роботи) - 28 оперативних нарад; 2 - Забезпечено належну координацію діяльності правоохоронних органів області – (обсяг виконання роботи) – 5 спільних, координаційних  нарад. Підсумкова оцінка – негативно. 
Щодо інших пунктів виконаної роботи №3-24 – поля звіту, у яких повинна була бути проставлена підсумкова оцінка, не заповнені.
У підсумку звіту зазначено, що наявність дисциплінарного стягнення у позивача – не має.
Дотримання правил внутрішнього службового розпорядку дотримувався. Притягнення за корупційні чи пов`язані з корупцією правопорушення – не притягувався. Відсторонення від посади у межах кримінального провадження – не відсторонювався. Підпис позивача (прокурор відділу) дата 30.10.2023. Затверджено звіт в.о. начальника відділу Букрєй В.С., дата 10.11.2023.  
Також до матеріалів справи було додано:
Відповідь на запит позивача щодо надання копій окремих документів з кадрових питань на підставі Закону України “Про доступ до публічної інформації” від 07.12.2023 №27-1442вих-23.
У відповідь на п. 1 запиту відповідачем надано копію штатного розпису Донецької обласної прокуратури станом на 02.11.2023, який є чинним станом на 10.11.2023.
Стосовно п. 2 запиту повідомлено, що надати копію штатно-посадової книги, або іншого документа, в якому міститься інформація про фактичну кількість штатних працівників апарату Донецької обласної прокуратури станом на 10.11.2023 із зазначенням їх прізвища, ім`я, по-батькові та посади не виявляється за можливе, оскільки такої книги або документа не існує.
На п. 3 запиту надається копія наказу керівника обласної прокуратури від 09.11.2023 № 697к.
Щодо п. 4 запиту повідомлено: у період з 24.10.2023 по 10.11.2023 ОСОБА_2 у відпустці не перебував. Згідно табелів використання робочого часу в період з 09.11.2023 по 12.11.2023 ОСОБА_2 перебував на лікарняному, в період з 24.10.2023 по 10.11.2023 у відрядженні не перебував.
Стосовно п. 5 запиту проінформовано, що Донецькою обласною прокуратурою запити до Офісу Генерального прокурора щодо оцінювання якості роботи ОСОБА_1 на посаді керівника Донецької обласної прокуратури у період січня-вересня 2021 року не готувались та не спрямовувались. Документи з вказаного приводу з Офісу Генерального прокурора до обласної прокуратури не надходили.
У відповідь на п. 6 запиту надано копії наказів щодо перебування на посадах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у період січня-грудня 2021 року та станом на 10.11.2023.
На п.7 запиту повідомлено: станом на 10.11.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відпусках не перебували. Згідно інформації, яка міститься у табелях обліку використання робочого часу за 10.11.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відпрацьовано.
До відповіді було долучено вищезгадані документи, а саме: штатний розпис на 02.11.2023 Донецької обласної прокуратури; копії наказів щодо перебування на посадах Букрєя В.С., Коломенського О.Г. у період січня-грудня 2021 року та станом на 10.11.2023.
До матеріалів справи було долучено рапорт позивача щодо необ`єктивності оцінки якості прокурора на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
На рапорти прокурора, адресовані керівнику обласної прокуратури, заступнику керівника обласної прокуратури Ткачук В.О., начальнику відділу Денисову О.О., начальнику управління ОСОБА_4 та заступнику начальника управління Букрєю В.С. щодо необ`єктивності оцінки якості роботи прокурора об`єднані та розглянуто, та у листі від 18.12.2023 №07-1583ВИХ-23 проінформовано позивача, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 200/19267/21, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023, Донецькою обласною прокуратурою повторно проведено оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О та затверджено відповідний висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням. Повторне оцінювання проведено у відповідності до вимог Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503. Підстави для перегляду його результатів відсутні.
Також додано лист Донецької обласної прокуратури від 16.02.2024 №07-460ВИХ-24 яким повідомлено позивача про те, що згідно з вимогами п.п.7.12 п.7 Регламенту Донецької обласної прокуратури (далі - Регламент), затвердженого наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 29.03.2023 № 23 (зі змінами) первинний розгляд документів здійснюється керівництвом обласної прокуратури, керівниками самостійних структурних підрозділів, як правило, у день їх надходження, але не пізніше наступного робочого дня. За результатами вчиняються резолюції, в яких визначаються виконавці, чіткий порядок розгляду, а за потреби - строк виконання. Відповідно до п.12 розділу III Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363 (зі змінами), керівниками структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, обласних і окружних прокуратур або їхніми заступниками у межах повноважень підписуються відповіді на задоволені звернення, звернення, у яких надано роз`яснення, а також у випадках, коли розгляд звернення припинено відповідно до ст.8 Закону України “Про звернення громадян”.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обґрунтованість висновків та правомірність дій щодо затвердженої негативної оцінки роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом №1697-VII.
Статтею 4 Закону 1697-VII встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 7 вказаного Закону № 1697-VII, систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 9 статті 39 Закону №1697-VII, Адміністративними посадами в Офісі Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах (крім посад, зазначених у частині третій цієї статті) є посади:  1) Генерального прокурора; 2) першого заступника Генерального прокурора; 3) заступника Генерального прокурора; 4) керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора; 5) заступника керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) керівника обласної прокуратури; 7) першого заступника керівника обласної прокуратури; 8) заступника керівника обласної прокуратури; 9) керівника підрозділу обласної прокуратури; 10) заступника керівника підрозділу обласної прокуратури; 11) керівника окружної прокуратури; 12) першого заступника керівника окружної прокуратури; 13) заступника керівника окружної прокуратури; 14) керівника підрозділу окружної прокуратури; 15) заступника керівника підрозділу окружної прокуратури.
Перебування прокурора на адміністративній посаді у прокуратурі не звільняє його від здійснення повноважень прокурора відповідної прокуратури, передбачених цим Законом.
Статтею 12 Закону № 1697-VII передбачено, що перелік та територіальна юрисдикція окружних прокуратур визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.
Окружну прокуратуру очолює керівник окружної прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників.
Повноваження керівника окружної прокуратури визначені статтею 13 Закону № 1697-VII, згідно з якою, керівник окружної прокуратури: представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; організовує діяльність окружної прокуратури; у десятиденний строк із дня вивільнення посади повідомляє відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у окружній прокуратурі; забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів окружної прокуратури; призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом; контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства, інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій;     виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.
Керівник окружної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.
За п. 7-2 ч.1 ст. 9 цього Закону, Генеральний прокурор затверджує положення про систему індивідуального оцінювання якості роботи прокурорів та систему оцінювання якості роботи прокурорів.
Наказом Генерального прокурора від 30.10.2020р. №503 затверджено “Тимчасове положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів” (далі- Тимчасове положення № 503), згідно пунктів 1.1, розділу 1 якого, останнє визначає порядок оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних, спеціалізованих (на правах обласних та окружних) прокуратур, а також підстави і порядок їх преміювання за результатами такого оцінювання.
Згідно п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення № 503, оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік проводиться у листопаді - грудні. Під час оцінки якості роботи прокурорів ураховується: 1) ефективність виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади; 2) кількість та якість виконаних прокурором завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, наказами та іншими організаційно-розпорядчими документами про розподіл обов`язків між прокурорами у відповідному органі прокуратури (структурному підрозділі); 3) кількість та якість виконання прокурором інших завдань і доручень керівництва; 4) дотримання правил внутрішнього службового розпорядку.
За приписами пункту 2.3 розділу 2 Тимчасового положення № 503, оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту (згідно з додатком), що складається прокурором, який підлягає оцінюванню, і погоджується його безпосереднім керівником.
Безпосереднім керівником є: 1) для керівників самостійних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, а також першого заступника і заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - Генеральний прокурор, перші заступники та заступники Генерального прокурора відповідно до розподілу обов`язків; 2) для заступників керівників самостійних структурних підрозділів, керівників та заступників керівників структурних підрозділів у складі департаментів або управлінь Офісу Генерального прокурора - керівник самостійного структурного підрозділу; 3) для прокурорів Офісу Генерального прокурора - керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду;4) для керівника обласної прокуратури - Генеральний прокурор; 5) для першого заступника і заступників керівника обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури; 6) для керівників самостійних структурних підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури, його перший заступник чи заступники відповідно до розподілу обов`язків; 7) для заступників керівників самостійних структурних підрозділів, керівників та заступників керівників структурних підрозділів у складі управлінь обласних прокуратур - керівник самостійного структурного підрозділу; 8) для прокурорів обласних прокуратур - керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду, або керівник обласної прокуратури, його перший заступник чи заступники відповідно до розподілу обов`язків (у разі безпосереднього підпорядкування прокурора керівництву обласної прокуратури); 9) для керівників окружних прокуратур та їх заступників - керівник обласної прокуратури; 10) для керівників відділів окружних прокуратур та їх заступників - керівник окружної прокуратури; 11) для прокурорів окружних прокуратур - керівник відділу окружної прокуратури, керівник окружної прокуратури (у разі відсутності відділів в окружній прокуратурі).
Відповідні звіти затверджуються керівниками вищого рівня (керівником самостійного структурного підрозділу, керівником органу прокуратури, першими заступниками та заступниками Генерального прокурора, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури).
За результатами оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку (пункт 2.4 розділу 2 Положення).
Звіти про оцінювання якості роботи прокурорів за відповідний рік надаються до кадрового підрозділу для підготовки наказу про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів (пункт 2.7 розділу 2 Положення).
Додаток до наказу Генерального прокурора від 30.10.2020р. № 503 “Про затвердження Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів” містить встановлену форму вищевказаного звіту.
Так, зокрема, зазначений звіт повинен бути підписаний особисто прокурором, який його склав з зазначенням найменування посади такого прокурора, його ініціалів, прізвища та дати такого затвердження. Затверджується такий звіт особистим підписом безпосереднього керівника прокурора, що склав такий звіт та особистим підписом керівника вищого рівня, з зазначенням найменування посади такого безпосереднього керівника та керівника вищого рівня, їхніх ініціалів, прізвища та дати такого затвердження.
У разі якщо прокурор упродовж календарного року обіймав посади в інших структурних підрозділах Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах, оцінювання проводиться з урахуванням виконуваних обов`язків на відповідних посадах (п. 2.5).
Відповідно до матеріалів справи, позивач з 02.12.2020 працював на посаді керівника Донецької обласної прокуратури, з 25.10.2021 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органам, що ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури. 
Звіт про оцінку діяльності позивачем подано 10.11.2021. 
З урахуванням п. 2.5 Тимчасового положення, оцінювання повинно проходити з урахуванням виконуваних обов`язків на двох посадах: керівника Донецької обласної прокуратури та прокурора відділу.
Позивачем у відповідності до вимог вказаного вище Положення було складено, підписано та подано на погодження безпосередньому керівнику звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2021 рік як прокурора відділу, а саме: кількість виданих наказів з кадрових питань, кількість розглянутих запитів, інформування суспільства про роботу прокуратури тощо.
Загалом звіт містить 24 пункти щодо виконання прокурором роботи (завдань, доручень тощо).
У звіті не заповнені графи щодо найменування посад безпосереднього керівника та керівника вищого рівня.
У графі “Підсумкова оцінка безпосереднім керівником (позитивно, задовільно, негативно)” лише у першому пункті міститься оцінка “негативно”, у інших пунктах відсутня будь-яка підсумкова оцінка з обґрунтуваннями.
Щодо посилання скаржника на те, що вимогами законодавства не визначено обов`язку ставити оцінку у кожному пункті, колегія суддів зазначає, що відсутність оцінки у інших пунктах свідчить про нездійснення оцінки якості роботи позивача, крім тієї яка отримала оцінку. 
Посилання відповідача на надання загальної оцінки звіту щодо роботи позивача, колегія суддів вважає таким, що не відповідає дійсності, оскільки ця обставина свідчить про якість певної роботи позивача визначеним у пункті 1 звіту.
З листа безпосереднього керівника позивача, вбачається, що останній не оцінив роботу Білоусова Є.О. у зв`язку з незначним терміном перебування на посаді, що підпорядкована. Письмових роз`яснень Офісу Генерального прокурора з приводу даного спірного моменту матеріали справи не містять.
Наказом № 2805-к від 22.11.2021 зокрема затверджено висновок щодо оцінювання якості роботи ОСОБА_1 , як прокурора відділу, на підставі поданого ним звіту. Оцінка – “незадовільно”.
Негативна оцінка позивачу  була виставлена на підставі довідки  за результатами  проведеної з 05.07.2021 по 12.07.2021 перевірки Донецької обласної прокуратури, відповідно до висновків якої було встановлено, що в організації роботи органів Донецької обласної прокуратури наявні суттєві обрахунки і проблеми на окремих напрямках діяльності, розв`язання яких вимагає вжиття невідкладних додаткових заходів. Недостатня особиста роль керівництва обласної прокуратури у підвищенні ефективності і виконанні покладених на прокуратури функцій. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 200/19267/21 було задоволено позов ОСОБА_1 , а саме суд: визнав протиправним та скасував висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 за 2021 рік; визнав протиправним та скасував рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 2805-к від 22.11.2021 року “Про затвердження висновків щодо результатів оцінювання якості роботи прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур області за 2021 рік” в частині затвердження висновку по ОСОБА_1 ”; зобов`язав Донецьку обласну прокуратуру провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Євгена Олександровича та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної прокуратури   судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1846  грн.
Колегія суддів зазначає, що у  рішенні суду у справі № 200/19267/21 від 14.12.2022, було надано оцінку довідки  за результатами проведеної з 05.07.2021 по 12.07.2021 перевірки та суд у своєму висновку звернув увагу, що у вказаній довідці не зазначено про прорахунки та недоліки у роботі Білоусова  Є.О., як керівника прокуратури Донецької області, та діяльності позивача прокурора відділу щодо якої і подано звіт. Зазначено, що матеріали даної справи не містять рішень про накладання дисциплінарних стягнень на позивача, за результатами його роботи в якості прокурора відділу. Також, зазначено, що додаткових обґрунтувань щодо підстав для негативної оцінки позивача на посаді прокурора відділу відповідачем суду не було надано. 
На виконання вказаного рішення суду керівником Донецької обласної прокуратури видано наказ від 24.10.2023 № 656к про повторне оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік. 
ОСОБА_1 подано дублікат звіту про роботу прокурора за 2021 рік. 
Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 14.11.2023 №707к затверджено висновки щодо повторного оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік. на підставі поданого ним звіту. Оцінка – “негативно”. 
На запит позивача від 23.11.2023 позивачу було надано дублікат звіту про оцінювання якості роботи позивача за 2021 рік. 
Відповідач зазначав, що негативна оцінка позивачу була виставлена на підставі довідки за результатами проведеної з 05.07.2021 по 12.07.2021 перевірки Донецької обласної прокуратури.
Разом з цим як вже зазначалось у рішенні суду у справі № 200/19267/21судом вже була надана оцінка вказаній довідці та  огляду на висновки суду ця довідка не могла бути підставою виставлення оцінки позивачеві при повторному оцінюванні.
Колегія суддів зазначає, що ні наказ про затвердження висновку, ні висновок, щодо оцінювання якості роботи позивача, не мають обґрунтування причин (підстав) для їх прийняття та виставлення зазначеної в цих документах оцінки роботи позивача за календарний рік. 
Отже, оцінка керівником вищого рівня, не містить жодного обґрунтування, а також  результатів оцінювання за критеріями, наведеними у п.2.2 Положення. 
Додаткових обґрунтувань щодо підстав для негативної оцінки позивача на посаді прокурора відділу відповідачем суду не надано.
Також, з позиції сторін по справі, оцінці підлягав лише період роботи позивача на посаді керівника Донецької обласної прокуратури. Фактично відповідачем, при проведенні повторного оцінювання було визначено особу, якою було проведено повторне оцінювання позивача та виставлено оцінку - посадову особу яка виконувала обв`язки безпосереднього керівника підрозділу, що суперечить Тимчасовому порядку № 508.
Крім того, колегія суддів зазначає, що зі звіту про оцінку, поясненням відповідача наданим суду першої та апеляційної інстанції, вбачається, що виставляючи позивачу негативну оцінку за роботу на посаді керівника обласної прокуратури, безпосередній керівник керувався тим, що:
-у липні 2021 року Офісом Генерального прокурора перевірено організацію роботи у Донецькій обласній прокуратурі;
-за результатом перевірки зроблено висновок про наявність суттєвих прорахунків і проблем на основних напрямах прокурорської діяльності, зазначено про слабку особисту роль керівництва обласної прокуратури у виконанні покладених на прокуратуру функцій;
-така перевірка стала підставою для звернення Офісу Генерального прокурора до Кадрової комісії зі зверненням про неналежне виконання позивачем обов`язків на адміністративній посаді;
-за результатом розгляду такого звернення Кадровою комісією прийнято рішення від 30.08.2021 № 171дп-21, яким встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків на адміністративній посаді та наявність підстав для його звільнення з посади керівника Донецької обласної прокуратури відповідно до п. 3 ч. ст. 41 Закону № 1697-VII;
-наказом Генерального прокурора Білоусова Є.О. від 31.08.2021 № 280к ОСОБА_1 звільнено з посади керівника Донецької обласної прокуратури у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.
Вказані обставини підтверджуються: протоколом оперативної наради у Генерального прокурора від 25.06.2021 № 8; доповідною запискою про результати перевірки стану організації роботи на основних напрямках прокурорської діяльності у Донецькій обласні прокуратурі; протоколом оперативної наради у заступника Генерального прокурора від 12.07.2021; зверненням заступника Генерального прокурора до кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів; рішенням кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів від 30.08.2021 № 171дп-21, яким підтверджено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків на адміністративній посаді; наказом Генерального прокурора від 31.08.2021 № 280к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури через неналежне виконання обов`язків на адміністративній посаді.
Оскільки на теперішній час рішення Кадрової комісії, яким встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків адміністративній посаді, та наказ про його звільнення з посади керівника обласної прокуратури залишаються чинним та не скасовані. Безпосередній керівник не міг проігнорувати вказані рішення. Зокрема, він не міг поставити позивачу за роботу на посаді керівника позитивну або задовільну оцінку, оскільки позивача звільнили з цієї посади за неналежне виконання обов`язків.
Отже, з пояснень відповідача вбачається, що виставляючи негативну оцінку, безпосередній керівник керувався тим, що робота ОСОБА_1 на посаді керівника негативно оцінена рішенням Кадрової комісії від 30.08.2021 № 171дп-21, яким підтверджено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків на адміністративній посаді, а також наказом Генерального прокурора від 31.08.2021 № 280к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури через неналежне виконання обов`язків на адміністративній посаді.
Колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справа № 200/11900/21, залишеним без змін постановою  Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року,  задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення різниці у заробітку, а саме судом: 
Визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження Офісу Генерального прокурора від 30.08.2021 №171дп-21 «Про наявність підстав для звільнення прокурора з адміністративної посади».
Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 31.08.2021 року №280к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади на підставі п.3 ч.1 ст.41 Закону № 1697-VII.
Поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді керівника Донецької обласної прокуратури з 02.09.2021.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.
Зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1  різницю в заробітку (включаючи премії, надбавки, матеріальні допомоги, оплату часу відпусток) за час виконання ним нижчеоплачуваної роботи у період з 02.09.2021 по 23.08.2024.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судами було встановлено та слідує зі скарги, зокрема, кадровою комісією зазначено, що статистичні показники Донецької обласної прокуратури погіршились саме у зв`язку із неналежним виконанням позивачем обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури. Водночас, будь-яких доводів та належних і допустимих доказів причинно-наслідкового зв`язку між погіршання статистичних показників прокуратури та неналежним виконанням позивачем посадових обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури, суду не надано та не доведено.
Суди у справі № 200/11900/21 дійшли до висновку, що звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури у зв`язку з неналежним виконанням ним посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади, є недоведеним та протиправним, а тому рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів від 30 серпня 2021 року №171дп-21 та виданий на підставі нього наказ Генерального прокурора №280к від 31.08.2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.
Так, відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиція – це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. 
Як наголосив Верховний Суд у постанові від 13.08.2019 у справі № 910/11164/16 преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі №640/10625/21 зазначено, що підстави звільнення від доказування визначені статтею 78 КАС України, відповідно до частини четвертої цієї статті обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В цій постанові Верховного Суду розкрито змість понять «преюдиційні факти», «преюдиційні обставини», а також зазначено, що суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. 
У постанові Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 460/8668/20  зазначено, що преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Водночас звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Відповідно правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у пункті 32 постанови від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17, від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 ,  у постановах Верховного Суду від 05.02.2021 у справі № 815/6356/15, від 16  серпня 2023 року у справі № 120/599/21-а, від 22 серпня 2023 року у справі №  420/5210/19 та від 10 жовтня 2023 року у справі № 620/6232/21, преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
Зазначене свідчить, що на даний час судовим рішенням у справа № 200/11900/21, яке набрало законної сили, встановлено, що є недоведеним неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади, та скасовані рішення Кадрової комісії від 30.08.2021 №171дп-21 та наказ Генерального прокурора від 31.08.2021 №280к якими на думку відповідача було підтверджено неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків, та які, з обґрунтувань відповідача, стали підставою для прийняття спірного рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 707к від 14.11.2023.
Враховуючи вищезазначене правове регулювання суд при вирішенні цієї справи враховує висновки суду у рішенні по суті спору у справі № 200/11900/
За сталою судовою практикою, скасування правової підстави для прийняття індивідуального правового акту є самодостатньою та обов`язковою підставою для скасування цього правового акту,  як такого, оскільки в силу принципу верховенства права не може існувати без будь-якої правової підстави правовий акт, який обмежує права і свободи особи.
Щодо посилання відповідача на зупинення виконання вказаного рішення суду ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2025 року у справі №200/11900/21  до закінчення перегляду судових рішень в касаційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 4, 5 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
За положенням статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
За положенням статті 375 КАС України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Отже, набрання судовим рішенням законної сили та, як наслідок, його виконання (дія), є окремими законодавчо передбаченими стадіями судового процесу.
Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Отже, зупинення виконання оскаржуваного судового рішення не змінює те, що таке судове рішення набрало законної сили, а висновки наведені у ньому підлягають застосуванню.
У постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 480/4987/19 Верховний Суд сформулював правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставленні балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку, який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку.
Отже, відповідачем не вмотивовано рішення, не доведено обґрунтованість висновків та правомірність своїх дій щодо затвердженої оцінки, а тому судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано висновок та спірний наказ в частині затвердження висновку по ОСОБА_1 ”  та зобов`язано відповідача провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Євгена Олександровича та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.
Відповідно до ст.8 Конституції України ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Складовими частинами принципу верховенства права згідно з Доповіддю Європейської комісії “За демократію через право” (Венеційська комісія) від 4 квітня 2011 року (доповідь) є зокрема юридична визначеність, заборона свавілля, дискримінації та рівність перед законом.
Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон (a law), яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, посадовій особі, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції.
Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади.
Посадові особи, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язані передусім правильно оцінювати обставини у кожному конкретному випадку, і не допускати при цьому зловживання владою. В основі мотивації такого вибору має бути законність, обґрунтованість, доцільність, справедливість прийнятого рішення.
Так суд зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Також, колегія суддів не вбачає втручання судом першої інстанції, у межах спірних правовідносин, у дискреційні повноваження керівника органу прокуратури.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. 
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
                                                         ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 р. у справі № 200/7359/23   - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений та підписаний 21 травня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                                                 Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                     І.Д. Компанієць

                                                                                                            А.А. Блохін