ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 676/858/25
Провадження № 33/820/278/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Пілінського С.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2025 року,
в с т а н о в и л а:

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 березня 2025 року 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, непрацюючу, 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок. 

За постановою суду,  ОСОБА_1 30 січня 2025 року о 17 годині 45 хвилин в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області по вул. Лесі Українки, 30 Хмельницької області, керувала транспортним засобом – автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погоджуючись з постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої вимоги аргументує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, допущено однобічність, упередженість при дослідженні доказів по даній справі та не надано оцінки дослідженим доказам, допущено порушення матеріального та процесуального права при розгляді справи.
Вважає, що її огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП так і інших нормативно-правових актів, а тому в силу ч.5 цієї статті такий огляд суд зобов`язаний був визнати недійсним. Так, працівник поліції вбачав в неї ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови, а про третю ознаку – виражене тремтіння пальців рук, їй стало відомо лише з протоколу про адміністративне правопорушення. 
Працівник поліції зазначив у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні до медичного закладу недостовірні відомості, тому сторона захисту вважала, що дані документи є недопустимими доказами, однак, суд першої інстанції це залишив поза увагою та не надав оцінку тому факту, що, склавши протокол про адміністративне правопорушення, працівник поліції зазначив, що до протоколу додається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення до медичного закладу, які в присутності ОСОБА_1 не складались, їй не надавались і коли вони були складені під час розгляду справи в суді встановлено не було. 
Стверджує апелянт і про те, що її транспортний засіб зупинено незаконно, оскільки будь яких порушень Правил дорожнього руху вона не допускала, а тому в подальшому проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом у даній справі.
Вказує, що зазначена причина зупинки, яка полягає в тому, що вона не пропустила пішохода не відповідає дійсності, оскільки постанова про адміністративне правопорушення щодо неї з даного приводу не складалася. Даний факт лише підкреслює упередженість працівника поліції, так як підстава зупинки транспортного засобу була надуманою, і цей факт судом залишено поза увагою.

Заслухавши пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.
Фактичні обставини огляду, підстава та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с.1,).
Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія  ОСОБА_1 , згідно того ж протоколу, акту огляду, направлення та рапорту, стало виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук (а.с.1,4,5,6).
Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини, зазначені в адміністративному протоколі, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи (а.с.8).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку. 

Доводи сторони захисту про перевищення працівником поліції своїх службових повноважень, яке полягає у незаконній зупинці транспортного засобу, що потягло безпідставне проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія, не приймаються судом до уваги в силу наступного. 
Апеляційний суд неодноразово зазначав, що законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин (зокрема, постанови у справах № 688/1959/20, №686/8878/20, №672/1223/23, № 686/28677/23). 
Предметом розгляду апеляційного суду у даній справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія  ОСОБА_1 .
Саме встановлення порушень під час проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є наслідком визнання його недійсним. 
Сторона захисту у поданій апеляційній скарзі не пояснила, яким чином правомірність дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і як саме це впливає на встановлений факт відмови водія у проходженні відповідного огляду. 
При цьому, сторона захисту не була позбавлена можливості в установленому законом порядку, зокрема в адміністративному, оскаржити дії працівника поліції на предмет незаконної зупинки транспортного засобу та надати суду докази, які б підтвердили протиправність таких дій, чого не зробила. 
В свою чергу апеляційний суд позбавлений можливості збирати докази на підтвердження чи спростування наведених стороною захисту обставин чи впливати на сторону захисту при виборі моделі захисту.

Доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння виключно в медичній установі, так як недовіряла технічному приладу працівників поліції, суперечать фактичним обставинам справи, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.
Так, відповідно до дослідженого в ході апеляційного розгляду відеозапису, працівники поліції неодноразово пропонували пройти огляд водієві ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичній установі. На неодноразові прохання водій ОСОБА_1 в категоричній формі відмовлялася. Така поведінка водія правомірно врахована працівниками поліції як небажання пройти огляд, що стало наслідком складання відповідного адміністративного протоколу.
Вислови ОСОБА_1 про бажання пройти такий огляд вже під час складання відносно неї адмінпротоколу, тобто на стадії притягнення особи до адміністративної відповідальності, не впливають на правильність кваліфікації її дій та доведеність її вини.
Не може вважатися істотним порушенням відсутність фіксування на відеозаписі факту складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення ОСОБА_1 до КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», адже зазначені документи наявні у матеріалах провадження та жодним чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками сп`яніння та її відмову від проведення огляду. 

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Адміністративне стягнення на правопорушницю накладено у відповідності до вимог ст.ст.33-34 КУпАП України, з врахуванням її особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2025 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін, а її апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                                        І.В. Вітюк