Номер провадження: 22-ц/813/3609/25 
Справа № 946/5259/24
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т. П.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Пащенко Т.П. 05 грудня 2024 року у м. Ізмаїл Одеської області, -

встановила:

У червні 2024 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.08.2023 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 . 14.01.2024 року в м. Ізмаїлі Одеської області сталася ДТП за участю автомобілю «BMW 330 XD», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , що був застрахований ПрАТ «СК «Уніка» за Договором добровільного страхування транспортного засобу №829001/4605/0000320. Згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2024 року (справа №946/331/24) ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі Закону України «По страхування», ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 307275,83 грн., з яких: 253894,83 грн. перераховано страхувальнику (ПД №43046 від 14.02.2024 року), 53381,00 грн. - утримано рахунок майбутніх страхових платежів - залік (бух.довідка №026201 від 14.02.2024 року). Згідно витягу з центральної бази даних МТСБ, поліс ОСЦПВНТЗ на дату ДТП на транспортний засіб «BMW 330 XD», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , не укладався (не діяв). Таким чином, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 14.02.2024 року. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача суму шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 307275,83 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 4609,14 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 30000,00 грн.
Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2024 року позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 307275,83 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. та судовий збір у розмірі 4609,14 грн.
В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СК «Уніка», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 30000,00 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 та ч.8 ст.141 ЦПК України).
Вказане не було враховано судом першої інстанції, у зв`язку із чим суд дійшов хибного висновку про стягнення на користь позивача суму витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Рішення суду в частині вимог про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу до апеляційного суду не оскаржувалась, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.
Сторони про розгляд справи на 13.05.2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились. 
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ПрАТ «СК «Уніка» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно п.п. 1-3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для часткового скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2024 року о 08.00 год. у м. Ізмаїл по вул. Європейська,26 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW 330 XD», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , був неуважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 (водій - ОСОБА_2 ), від чого автомобіль «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , відкинуло на сусідній припаркований автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 .
Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2024 року (справа №946/331/24). Відповідно до вказаної постанови суду дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до завдання матеріальних збитків. Постанова суду набрала законної чинності 09.04.2024 року (а.с.55-56).
Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .
Отже, з вини ОСОБА_1 завдана шкода власнику транспортного засобу «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .
На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування транспортного засобу «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , №829001/4605/0000320, укладений між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 24.08.2023 року (а.с. 14-15).
На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_2 , Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі Закону України «По страхування», ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт, відповідно до якого визначено розмір страхового відшкодування в сумі 307275,83 грн. (а.с. 10, 12).
Згідно платіжного доручення №143046 від 14.02.2024 року з вказаної суми 253894,83 грн. перераховано страхувальнику ОСОБА_2 (а.с.7), та згідно бухгалтерської довідки №026201 від 14.02.2024 року 53381,00 грн. - утримано в рахунок майбутніх страхових платежів (а.с.8-9).
Згідно витягу з центральної бази даних МТСБ, поліс ОСЦПВНТЗ на дату ДТП на транспортний засіб «BMW 330 XD», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , не укладався (не діяв) (а.с.57).
Таким чином, зважаючи на викладене вище, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги на отримання від винної особи, ОСОБА_1 , компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Porsche Cayenne», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 14.01.2024 року в м. Ізмаїлі.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягав задоволенню, а отже, на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» підлягала стягненню з ОСОБА_1 сума шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 307275,83 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Згідно із ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
За положеннями п. 4 ст. 1, ч.3 та 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому витрати на професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена у постановах: від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21. 
Зазначена правова позиціє є незмінною, вона безпосередньо передбачена положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що позивач, на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, надав суду першої інстанції копію договору доручення №1 ВНМ на правові послуги від 01.11.2023 року, договір №2/23ю про надання правової допомоги від 02.11.2023 року, акт прийому передачі наданих послуг від 10.06.2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.58-59, 61, 65, 67). В Додатку №4 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023 року оплата послуг визначена в розмірі 30000 грн., які клієнт зобов`язаний сплатити протягом 15 днів, з моменту набрання відповідним рішенням законної сили (а.с. 62).
Враховуючи, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» було задоволено, приймаючи до уваги надані стороною позивача належні докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь апелянта витрат на правничу допомогу, понесених ним на стадії перегляду справи судом першої інстанції, у розмірі 10000 грн., оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, у зв`язку із чим мотивувальна та резолютивна частини заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2024 підлягають зміні в частині задоволення вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, шляхом їх викладення у редакції цієї постанови.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - задовольнити частково.
Заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2024 року в частині задоволення вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (код ЄДРПОУ 20033533) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень нуль копійок) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 06 червня 2025 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        Є.С. Сєвєрова

                                                       О.М. Таварткіладзе